U5 



míg ez utóbbiaknál uz evező végtagok a fej tor hasoldalán vannak, addig 

 a Hi'xarthra-nál, a törzs mellső részleten körben fejlődtek ki. A mi pedig 

 a Hexarthra testének két utolsó szelvénye és a Naaidins-nk meg általában 

 az Ecczó'hihn rákok potrolija közötti hasonlatosságot illeti, igen szépen illusz- 

 trálja ama köriilmény is, hogy a Hcxartlini testének utolsíj szelvényéről 

 a liasoldalon, egymástól meglehetős távolságban ket ujjalaku, hengeres, 

 végen csillószőrös nyúlvány ka ered, a melyek igen emlékeztetnek az Evezö- 

 labú rákok potrohjának vegéről emelkedő, villás nyúlványokra. A hasonlatos- 

 ság a két képlet között annál szembetűnőbb, mert a végbél minden esetben 

 közöttük és mögöttük a hátoldalon nyílik. 



Piöviden, határozottan állithatom, hogy az általános testalak tekinteté- 

 ben a Hexarthra poliH)tera valóban átmenet az Ízeltlábú allatokhoz a Héj- 

 ja,sok Nauplias-alakydi kapcsán s a Kcrekest'énjeket a Triarthra loiujiseta 

 es a Folyarthra platfiptera alakok közvetítésével az Kreznlahú rákokkal köti 

 össze. Mert a Triarthra lonaisetának a hasoldalon elhelyezett három, hen- 

 geres és hatalmas sörtéhez hasonló mozgékony függeléke, nem különben a 

 Pol íjarthr ak-ivàk a test két oldalán egy-egy csomópontban elhelyezett toll- 

 alaku evezőkepletei teljesen homológok, de egyúttal analogo]< is a Hexiírfhra 

 evezőszerű függelékeivel. 



Ha a Hexarthrát hasoldaláról tekintjük, az utolsó szelvény közepe 

 tájáról, a test középvonalától egyenlő távolságban hengeres, alapján széles, 

 közepe felé kissé lieskenyedő, míg csúcsán jobban duzzadt ujjalaku nyúlvá- 

 nyokat látunk (Yin. Tábla 1., ^. es IX. Tábla 1 ., :2.ábra o/'.), a melyeket rilla- 

 füfllielékek-nek nevezek ama morphologiai hasonlatosság miatt, a mely ezek 

 között és az Erezó'láhú rákok rillaja (furca) között van. Ezen villafíiggelekek 

 a test egyenes folytatásai és felületüket ugyancsak a test köztakarója borítja. 

 Belsejökben még a legtetemesel)b nagyításoknál is csupán egyszerű, szemcsés 

 plasmát különl)öztethetünk meg, a mely mindenben hasonlít n köztakaró 

 alatt elteriilő szemcsés plasmához (matrix) és evvel direkte közlekedik is. 

 A villafüggelékeket borító külső rete'g egyszerű, átlátszó és szerkezetnélküli 

 cuticularis réteg, a mely teljesen sima s csakis a villafüggelékek csúcsán 

 emelkednek finom csillószörök, a melyek kigyózóan mozognak. 



A Kerekesferíjekre ismeretesen általában jellemző az, hogy a Tuhi- 

 colarinae család alakjainak kivételével, a melyeknél a láb jól el különült 

 I Oecidesenjstallium, Stephanoeero.s Eichhorn ii, Melicerta riiujeus, Coiiochi- 

 lus Volvox. Eacinularia sorialis és a Eloscidaria-injok) a láb végén rende- 

 sen két, ritkában három lándzsa-alaku lemezke van, a melynek csúcsán egy 

 kis nyíláskán át azoknak a mirigyeknek a vezetékei nyílnak, a melyeknek 

 váladí'ka által a búvárlatok bizonysága szerint az illető Kerekes/éreíi idegen 

 tárgyakra tapad. Ezeii a búvárok e kis lemezkéket ujjaknak nevezték. 

 A Hexarthra villa-alaku függelékeit ezen ujjakkal nemileg összehasonlítani 

 lehetne, mindazáltal a kétféle képlet nem azonos : mert például a Hexar- 



10- 



