150 



szerű függelékek uem valameunyieu egyező szerkezetűek, mint azt Schmarda 

 L. hitte, hanem a hasoldalon emelkedő a többinél hatalmasabb és azoktól 

 alakra nézve is eltérő. 



Én mindenben megerősítem a Hudson megfigyelését, mert a hat 

 evezöszerű függelék csakugyan a törzs vállán körben emelkedik, még pedig 

 olyformán, hogy az állatot hasoldaláról tekintve három (VIII. Tál)la, 1 . ábra), 

 hátoldaláról tekintve szintén három látszik (IX. Tábla, 1. ábra). Az egyes 

 evezöszerű függelékek aztán olyformán helyezkednek el, hogy egy a hasoldal-, 

 egy pedig a hátoldal közép vonalában emelkedik, míg kettő-kettő ezek között 

 mindkét oldalon egymással ellentétes helyzetben van. Valamennyi függe- 

 lékre jellemző az, hogy mint azt a ^III és IX. Tál)la 1. ábrája is feltünteti, 

 széles alapról emelkednek, a mely duzzadt, több kisebb-nagyobb befűződés- 

 sel bír és bizonyos fokig hengeres, míg valamennyinek végrészlete lapított, 

 lemezszerű. 



A hasoldal középvonalában emelkedő evezöszerű függelék a többinél 

 hatalmasabb és azoktól alakját illetőleg is különbözik. Ugyanis, mint azt a 

 VIII. Tábla 1 . ábráján is láthatni, széles alapról emelkedve lefutásában gj^engén 

 keskenyedik s körülbelől közepe táján egy éles vonal egy alap- és eg}^ vég 

 ízre különíti (VIII. Tábla, 1. ábra he.). Az alapíz egészben véve hengeres, kü- 

 lönösen annak első fele, hol felületén kisebb-nagyobb duzzadások és ezeknek 

 megfelelőleg redők láthatók ; második fele ellenben kissé lapított és csaknem 

 teljesen sima, de végső szegélyének csúcsain egy-egy meglehetős vastag, 

 kissé föl- és kifelé hajló nyulványka emelkedik. A végíz teljesen lapított, 

 első fele végrészleténél szélesebb, jobboldali szegélyén három rövid, vastag, 

 egymástól majdnem egyenlő távolságban fekvő és fölfelé irányuló hegyes 

 nyúlvány ered s ezeken túl egymástól egyenlő távolságban három, balfelé 

 hajló, hosszú, merev tollas sörte vau, elleniben baloldali szegélyén egy a jobb- 

 oldali első és egy a harmadik nyulványnyal szembefekvö szintén hegyes és 

 fölfelé irányuló nyúlvány s azontúl egymáshoz egyenlő közökben álló, jobb 

 felé hajló három tollas sörte emelkedik. A végíz csúcsáról végre széles, 

 némileg hagyma- alakú alapról szintén egy hatalmas tollas sörte nyúhk, de 

 ez eredésétől rövid távolságban villaalakulag két ágra oszlik, mely ágak egy- 

 mással szembe hajtottak. 



A hátoldali függelék (IX. Tábla, 1. ábra háe) szintén széles alappal kez- 

 dődik, a test középvonalában és lefutásában igen gyengén keskenj'edik. 

 Második harmadának irányában egy éles vonal ezt is egy alap- és egy vég- 

 ízre osztja. Az alapíz első kétharmada hengeres, felületén kisebb-nagyobb 

 duzzadások és redők láthatók, míg hátsó harmada kissé lapított. Végíze 

 széles alappal kezdődik, közepe táján mindkét oldalon gyengén vájt, csú- 

 csán ellenben kiszélesedett és igen lapított. A csúcs jobb szegélyén négy 

 egyszerű, balfelé ívelt tollas sörte, bal szegélyén ellenben egymástól egyenlő 

 távolságban, szintén egyszerű, tollas, de jobb felé ívelt sörte ered; legvégső 



