J 53 



zik, dt! valószínűnek tartom, hogy összetévesztette a hasoldali evező mozgató 

 izmaival s mikor azokat kezdetben egésznek rajzolja s csak továbl)i lefutásuk- 

 l)an ábrázolja osztottaknak, tulajdonképen e szárnyizmokat érzékelteti. 



A szárnyizmok működése kizárólag az evezők mozgatása, de nem any- 

 nyira emelő- és hajlítóizmok ezek, mint inkább feszítők s feladatuk az, hog^- 

 az evezőket mozgató izmokat támogassák, a mi jól látható abból, hogy a mikor 

 az evezők aláhajlottak, e szárnyizmok keskeny vege is alá felé tekint, míg 

 ellenben a mikor az evezők fölfelé irányultak, e szárnyizmok keskeny vége, 

 azaz eredéspontja is" fölfelé áll. 



A hátoldalon több izom fut végig, mint a hasoldalon, nevezetesen a 

 (lyürüs- és a szárnijizmohon kívül itt már az állatka törzsében a hosszten- 

 gelylyel részint egyközes, részint attól kissé ferdén eltérő hosszizmokat talá- 

 lunk, a melyeket törzsizmohmk nevezek (IX. Tábla, 1 . ábra). Hudson ilyen 

 törzsizmot hatot rajzol, én azonban csupán hármat észleltem, nevezetesen 

 egy feltűnően hatalmasat a hátoldalnak épen középvonalában és két kiseb- 

 bet a törzs két oldalán. Valószínűnek tartom, hogy a HuDSON-féle bátizom 

 közül kettő nem törzsizom, hanem evezöizom, a melyek a kerékszerv alap- 

 jiín eredve könnyen téves felfogásra vezethetnek. 



A törzs középvonalál)an lefutó törzsizom a test összes izmai között a 

 legtekintélyesebb és egy hatalmas szalag, a mely a kerékszerv alapján hét 

 ággal eredve és fokozatosan szélesedve a test első harántredőjéig nyúlik le 

 s itt az epidermisuek gyengén befelé emelkedő taraján tapad (IX. Tábla, 

 1 . ábra) s a hét kis felső ágnak megfelelöleg, hét rostból áll. 



A test két oldalán lefutó törzsizmok szintén a kerékszerv alapján ered- 

 nek, meg pedig öt ággal és ferdén kifelé hajolva az előbbinél kevéssel íon- 

 ncl)b tapadnak (IX. Tábla, 1. ábra). Ezek az öt felső ágnak megfelelöleg öt 

 rostból állanak és szintén szalagalakúak. 



A törzsnek e röviden ismertetett három izma működésével a kerékszerv 

 l)evonatik és kitolható, a miben különösen nagy mértékben segédkeznek a 

 kerékszer^' állományába különböző irányban hajló ágak. 



A hasoldali evezőnek két izma van s ezek oldalszegélyének közelében 

 és avval egyközesen futnak le ; ugy azonl)an, hogy eredésükre és lefutásukra 

 nézve egymással megegyeznek. Ezek az izmok a törzs hasoldalának közepe 

 táján, az első gyűrűs redőnél eredve egy darabig egyenesen fölfelé haladnak, 

 majd aztán az evezőbe hatolnak be s e helyen, ha az evező alá hajlott, ível- 

 tek, ha ellenben fölfelé áll, egész lefutásukban egyenesek. Eredési pontju- 

 kon ez izmok szélesek, de lefutásukban fokozatosan keskenyednek, míg végre 

 tapadáspontjukon, az evező csúcsán elkeskenyedve elenyésznek (MTI. Tábla, 

 1. ábra). 



A hátoldali evezőnek szintén két izma van, de miután ezek úgy alak- 

 juk — valamint lefutásukra nézve is a hasoldaliakkal megegyeznek, részlete- 

 sebb leírásukat fölöslegesnek tartom. 



