1.-)7 



nyeznek (IX. Tábla, 5. cabra tíz), A henger közepén a tapintó ideg fut végig, 

 a mely, mint említettem, az agydúcz hátoldalának közep})ontjan ered és kis 

 hajlással hatol be a hengerbe. A tapintó ideg a henger lüítsó harmadában 

 szembetűnően vékonyodik, míg csiicsán orsódad dúezsejtekböl való nagy, 

 hagyma-alalvú diiezban végződik (IX. Tábla, 5. ábra d). Az idegnek tengely- 

 fonala, illetőleg ennek rostjai a nagy dúezban szétpamatolódnak s úgy látszik, 

 hogy a sejteken át hatolnak tovább ama finom, meglehetős hajlékony sörték 

 alapjáig, a melyek a tapintás végkészülékei gyanánt szerepelnek. 



A tapintás külérzékének másik végkészülékeit azok az idegek es azok 

 a képletek képezik, a melyek a hátoldali oldalevezők alaprészének felső csú- 

 csán vannak (IX. Tábla, 1 . ábra ci) s a melyeket., mint evezőidegeket is említ- 

 hetünk. Ezeknek jelenlétéről Hupson egy szóval sem emlékezik meg, pedig 

 igen k()nnyen meg lehet különböztetni az oldalevezők alaprészében ferdén 

 futó ideget és az alaprésznek felső csúcsán fekvő, szintén orsódad sejtekből 

 összetett hagyma alakn dúczot (IX. Tábla, 1 . ábra ci és 5. ábra). E tapintó 

 ideg különben ugy szerkezetére, valamint a nagy dúcznak sajátságaira nézve 

 is mindenben hasonlít a tapintó henger idegéhez, a miről könnyen meggyőz 

 minket a VIII. Tábla, ő. és IX. Tábla, 5. ábrájának összehasonlítása s a kettő 

 között csupán az a különbség, hogy az oldal evezők tapintó idegének vég- 

 készülékét esuj)án egy nagy kígyózó ostor képezi (VlII. Tábla, 5. ál)ra o). 



A látás szerve két egyszerű szem, a lencsét s az ezt körülvevő piros fes- 

 tékfoltot mindig megtaláljuk a homlokon a kerékszerv két oldalának köze- 

 pén (Vni. és IX. Tábla), a melyekhez a látó ideg az agydúcz felső két csúcsáról 

 ered s kissé kifelé hajolva fut le. Schmarda L. csak annyit jegyez meg a 

 szemekről, hogy azok a homlokon egymáshoz közel feküsznek ; Hudson már 

 helyesen jegyzi meg azt, miszerint azok a homlok két oldalán, egymástól 

 meglehetős távolságban vannak s ugy helyzetükre, valamint idegeik lefutá- 

 sára nézve a Stcphanops lamellar is és több más oly Kcrekcsférgckrc emlé- 

 keztetnek, a melyeknél az agydúcztól távol fekvő két szem fejlődött ki. 



EMÉSZTŐ KÉSZÜLÉK. 



A Hcxnrthra polyptcra bélcsatornáján megkülönliöztetlietjük a száj- 

 nyílást, a (járatot, a ráfjógijomrot, a hárzsimjot, az cniésztö- és rastaybelct, 

 továbbá a végbelet a régbél nyílással. 



A í<zajnyílás a test középvonalában a hasoldalon a kerékszerv két karé- 

 lyának belső szegélye mellett van és elég széles ajak környezi. Az ajkat 

 Schmarda L. nem említi és nem is rajzolja, Hudson ellenben, habár a szöveg- 

 ben csak röviden ismerteti a szájnyílást és ajkat, mindazáltal rajzail)an meg- 

 lehetős hűen ábrázolja azokat. Az ajak elég vastag falazatú lebeny, a mely- 

 nek alapja szabad szélénél valamivel keskenyebb (VUl. Tál)la, H. ábra a) s első 

 tekintetre négyszöghez hasonlít, a melynek külső csúcsai kerekítettek, míg 



