171 



gyek fejlődtek, épen lígy fejlődhetett az AsplaucJinra-Mck petevezetéke és 

 ivarnyílása is a vegbelbol, illetve a végbelnyilásból, a mit szembeszökően 

 támogat az a körülmeny, hogy a lüktető hólyag is ide szájadzik, pedig a 

 Kcn'krsférf]<'knel szabály az, hogy a lüktetöhólyag a végbélnyiláslja vezet. 

 E mellett tanúskodik a Hcxarllini is, a melynél megvan az ivar- és a vég- 

 bélnyilás is s a lüktető hólyag nem az előbbibe, hanem a végbélbe önti 

 tartalmát. 



A röviden felsorolt egynehány adatot mérlegelve tehát, nyilvánvaló az, 

 hogy a Krirkcs/ cn/í'k emésztő készüléke ni-m fejlődött magas fokra ki, hanem 

 inkább csak egy állandósult álczaszerv, mely bizonyos fokig és bizonyos irá- 

 nyokban alkalmazkodás folytán többé-kevésbbé módosult. 



A Kcrchcsférgek vízedényrendszere a két oldali vízedénytörzszsel es 

 a páratlan lüktető hólyaggal aránylag még eléggé jellemző, mert bár az az 

 alsóbb Gcrincztdencknel igen elterjedt és egyes kifejlett alakoknál némi tekin- 

 tetben emlékeztet is a Kcrekestérfjekéve, mindazáltal csak igen kevés azon 

 Gcrincztelen állatkáknak a száma, a melyeknek vízedényéhez a Kerckcsfcr- 

 (jeké feltűnőbben hasonló. A Ceatodáktól és egy néhány Tîirbdlca'ia-ïélének 

 vízedényétől eltekintve, csupán ha a Trcmatodáka.t említem és ha például 

 egy Distomumnok, vagy egy Ccrcaria álczának vízedenj^törzseire oda képzel- 

 jük az úgynevezett reszketőszerveket, a Kcrckcsférfjek vízedényrendszerének 

 a csalódásig hü képét nyertük. De BüxscHLinek a Ccrcaria armata vízedé- 

 nyeit illető vizsgálatai szerint * ennél a reszketöszervek tényleg megvannak, 

 még pedig a K(rckcsférçiek\\e.z hasonlóan és ez által a TrcinatoiJák és a 

 Kcrekesféríjck vízedényrendszere között lévő homologia kétségtelen. De a 

 KerckesférfiL'k reszketőszerveinek hasonmásait könnyen megtaláljuk a Gjiii- 

 rüsfcrgek szelvényszervének csillószörös kelyheiben is. Ezenkívül, ha a szel- 

 vényszervek az egyes szelvényekben való ismétlődés helyett összefüggő edény- 

 törzsek volnának, szintén a Ker ehester (fck vízedénj-eit látnók előttünk. 

 E tekintetben tehát a Kerekest ér (jekai különösen a Trematodákkiú és Cer- 

 caria álczáikkal, továbbá a Chaetopodák álczáival hasonlíthatjuk össze ; ez 

 utóbbiakkal főleg azért, mert fejlődéstími adatok bizonyítják, hogy szelvé- 

 nyekre még nem izelődött testű fiatalabb álczáknál, mint például a Polycfor- 

 diusnÁX is, csupán egy-egy szelvényszervet találunk. 



Az a körülmény, hogy a Kerekestérgek az évnek bizonyos szakai- 

 ban parthenogenetikus módon szajjorodnak s hogy a hímek egyes fajoknál 

 állandóan hiányoznak (Philodinea), másoknál ellenben igen gyakran csak idő- 

 szakonként jelennek meg ; továbbá az, hogy a két ivaregj^én szeml)etünően 

 eltérő úgy az általános testalak, valamint a belszerveket illetőleg : nem kizá- 

 rólagos sajátságuk. Ugyanis, igen számos oly alsóbb, de sőt magasai )brendű 



■■'• Bemerkung über den excretorischen Gefássappavat tier Trematoden. Zool. 

 Anz. 1879, p. 588. 



