172 



állatot ismerünk, a melyeknél a hím általános testalakjára és szervezettsé- 

 gére nézve feltűnően különbözik a nősténytől, mint példánl a Bonellia viri- 



disnél is. 



Az ivarszervek között a női mintegy typusa a legegyszerttl)b állati pete- 

 fészeknek, mintán csupán szürkésen szemcsézett protoplasmát, csirfoltokat 

 záró nagy csirhólyagokat tartalmazó tömlő az a nélkül, hogy a női ivarszerv- 

 nek más járulékait megtalálhatnók s csak a Hexarthra és az Asplanchncák 

 kivételesek petevezetékükkel és elkülönült ivarnyilásukkal. Ez okból a Kere- 

 kest er ffc h női ivarszerve más állatok oly csirf észkének megfelelő, a melyben 

 a csirhólyagok a protoplasmában még elszórtan vannak a nélkül, hogy 

 körülöttük a leendő székállomány tömörült volna. 



A termékenyítetlen nyári, vékony burkú és a termékenjátett vastag 

 burkú peték ugyan a Kerekestergekre jellemzők, de megtaláljuk ezeket igen 

 különböző más állatoknál is, nevezetesen pedig a Gladoceráknál, a melyeknél 

 az Ephippiumok a Kerekesférfiek vastagburkú, téli petéivel azonos képződ- 

 mények s a melyek még a legszigorúbb körülmények között is biztosítják 

 a faj megmaradását. A Fhüodinea- és az Ásjjlanchne a -íélék az által, hogy 

 embrióikat nyár folytán a teljes kifejlődésig testüknek belsejében czipelik, 

 a GladocevákoX s általában az elevent szülő állatokat, míg a lerakott petéket 

 magukkal czipelő Brachionea, PolyartJirea-cfi-aláá alakjai a Copepodákni 

 idézik föl. 



Az embrió-fejlődés menetét illető positiv adatok csekélysége miatt a 

 Kcrekesférfiekïe nézve általános érvényű végkövetkeztetést ugyan még nem 

 vonhatunk, de azért SALENSKvnek a Brachionus urceolarison végzett meg- 

 figyelései alapján annyit elmondhatunk, hogy a Kerekesférgek e tekintetben 

 is érdekesek. Salensky ugyanis a Brachionus urceolaris embrió- fejlődését 

 illetőleg, támaszkodva a Cephalophor puhatestűek közé tartozó Calyptraea 

 embriójának fejlődés-menetére vonatkozó megfigyeléseire, végre azt követ- 

 kezteti, hogy a különböző szervek ugyan ily úton fejlődnek ki a Brachionus- 

 nál, mint a Ccdyptraecmál s az elöbbeniek kerékszervét és lábát teljesen 

 homológnak tartja amannak velumával és lábával. Barkois végre a Moha- 

 állatok embrió-fejlődését illető vizsgálatai alapján azt következteti, hogy 

 azoknak embriói a Kerekesférgekhez oly annyira hasonhtanak, miszerint ez 

 utóbbiakat a Mohaállatokna,k állandósult álcza-alakjai gyanánt tekinthetjük. 



Ezekután egybevetve a felsorolt összes adatokat, nyilvánvaló, hogy a 

 Kerekesférgek osztályában igen sok oly alak van, a melyek míg egyfelől több 

 tekintetben eltérnek az osztály általános typusától, addig másfelől igen 

 különböző más állatosztályok, de sőt állatkörök egyes alakjaira és különösen 

 álczáira igen emlékeztetnek, minek következtében állítható, hogy : a Kere- 

 kesférgek tulajdonképen nem magas fejlettségi fokot elért állatalakok, hanem 



