186 



vagy a liönyvnyomtatás tévedése ; de hogy a C. sparsa FKivALDSZKY-nak szán- 

 dékos változtatása, bizonyos abból, hogy a névcsere Frivaldszky eredeti növé- 

 nyének névjegyén is látható. 



Frivaldszky Imre tehát 1840. év körül maga is észrevette, hogy a 

 C. expansáníik nevet kell cserélni, vagy meglehet, Steudel vagy más valaki 

 figyelmeztette öt a ((Nommclator» dedicatiójára, de ö szerénységből a kitün- 

 tető és megtisztelő elnevezést nem vette át értekezésébe. — Hogy 1840-ben 

 a C. Frwaldszkyi Steud. vagy a G. sparsa Friv. név jelent-e meg előbb, 

 bizonyosan megmondani, úgy hiszem, nagyon bajos ; de hogy a Steudel-ó 

 lehetett mégis az elsőbb, abból gyaníthatni, mert a C. Frivaldszkyi Steudel 

 munkájának az elején, a C. sparsa Friv. pedig az Évkönyv legvégén (201 ].*) 

 található. Lehetséges továbbá az is, hogy Frivaldszky Imre a nevet csak cor- 

 rectura alkalmával változtatta meg, midőn már a kép kész volt s az alá nyo- 

 matott «C. expansún» már nem lehetett segíteni. En tehát úgy gondolom, 

 a C. Frivaldszkyinak van elsőbbsége s a Camp, sparsa Friv. elhagyásával 

 (mert úgy is van C.sparsiflora Dietr.) Frivaldszkynk érdemei nem csorbulnak. 



Nevezetes azonban, hogy a Campamda Frivaldszkyi meg a C. sparsa 

 nevekről Boissier, Grisebach, Nymán stb. csendesen hallgatnak, bár a 

 C. expansát említik. Lehet, a névcserére azért nem gondoltak, mert a szibé- 

 riai Campamda cxpansa Rudolph, tulaj donképen Wahlenhergia, továbbá, 

 mert a C. Frivaldszkyinak amúgy is vannak fiatalabb synonymjai (C. spae- 

 rothrix Gn'seb., C. Welandii Heuff. ) Én azonban az elfelejtett C. Frivaldszky ira 

 a botanikusok figyelmét felkölteni érdemesnek és szükségesnek gondoltam. 



A C. Frivaldszkyi Steud. (C. sparsa Friv., C. expansa Friv., non Riid.) 

 eredeti növénye a képpel egjKitt megvan a magy. nemz. múzeum gyűjtemé- 

 nyében. Ez a példa egész óriási lehetett, sokkal szélesebb levelű, mint a 

 dunameUéki (Krassó-Szörény, Vaskapu Oláhországban) példák, nagyon ágas- 

 bogas. Frivaldszky képe a virágokat, főleg pedig a kehelysallangot majd 

 kétszer nagyítja, a vú'ágrészek nagysága tulajdonképen csaknem ugyanaz, 

 mint a magyarországi növényé, melyet Heuffel C. Welandiinak nevezett, 

 de később Janka Victor helyesen a C. expansával egyesített. A gyümölcsön 

 díszlő kehely azonban elvirágzás után növekedik s majd eléri azt a nagyságot, 

 a melyet a kép ábrázol. 



Boissier a «Flora OrientaHs» IE. köt. 941. lapján az alacsonyabb, 

 rövidebb ágú és kocsánú, valamivel apróbb virágú fajtát, a minők a magyar- 

 országi meg az oláh C. Welandii-k, ß) spaerothrix névvel a C. Frivaldszhji- 

 tól elválasztja s a C. spaerothrix Griseh. Spicil. FI. Eum. 11 (1844) p. 380 

 és C. Welandii Heuff. Oesterr. Boten. Wochenbl. 1857. p. 118—19. neveket 

 a ß) fajtához idézi. Ezeknek a fiatal termőjén gömbölyded fehér glandulák 

 vannak s a spaerothrix név is erre vonatkozik. 



■■' Az egész kötet csak 207 oldal (Borb.). 



