X. KÖTET, issfi. TERMÉSZETRAJZI FÜZETEK. i. füzet, okt.-decz. 



BUCSUZO. 



Lehet annak 1 5 éve, hogy múltak nehéz emlékeivel telt lélek- 

 kel s a jövőre nézve merőben a véletlenre utasítva, sorsom két 

 férfiúval hozott össze. E két ember a tudományért, mint- az emberi- 

 ség közkincséért lelkesedve, nem feledkezett meg a nemzet műve- 

 lődési érdekéről sem — érintkezésünk hamar barátsághoz vezetett, 

 hiszen a törekvésben találkoztunk. 



A két férfiú neve : dr. Horváth Géza és dr. Károli János; 

 mind a kettő tisztelt név a szaktudományban ; dr. Károli már nin- 

 csen az élők sorában. 



Én akkoron Erdélyből jöttem, hol Brassa y Sámuel oldalán 

 működve, telhető szorgalommal hordoztam össze az erdélyi orszá- 

 gos múzeum állatosztályát ; politikai okok miatt mennem kellett ; 

 forrongó vérem nem illett az erdélyi lassúsághoz. 



Az imént megnevezett két barátommal abban állapodtam meg, 

 hogy nagy a szükség egy természetrajzi folyóiratra, a mely erőink- 

 .nek tért nyitva, egyszersmind meggyőzze a külföldet is arról, hogy 

 egyfelől magyar földön a természettudományok iránt meg van a 

 fogékonyság, másfelől merő koholmány az, hogy mi magyarok az 

 ismeretek közvetítése elől elzárkózunk, hogy nyelv dolgában türel- 

 metlenek vagyunk. 



Barátaim úgy vélekedtek, hogy ennek megvalósítása reám tar- 

 tozik s én úgy gondoltam, hogy a bizodalmat tettel kell beválta- 



Terme'szclidjzi Füzetek. X. kőt. ■' ' 



