3. Vespertilio mystaciiivs Leisl. (bajuszos denevér). Az erdőben, avágá-. 

 sok és épületek közelében, a patakoknál majd mindenütt ; júliusban meleg 

 időjárás alkalmával igen élénk ; szeptemberben már alig látható. 



4. Vespcrtilio murinus Schreb. (deres denevér). Ugy látszik, hogy a 

 hegyeket kerüli ; én csak két példányt találtam, melyek valószínűleg csak 

 icle tévedtek. A szomszéd falvakban ritkaság. 



5. Vespcrugo serotinus Keys, et Blas, (éjjeli vagy későn repkedő dene- 

 vér). A leggyakoribb faj; inkább az erdőben mint a házak környékén; 

 tavaszkor az első, őszkor az utolsó. Tartózkodáshelyei a vén fatörzsek lazán 

 elálló kéreggel s a harkályok elhagyott fészkei. Fia május közepén van ; egy- 

 nél soha sem találtam többet. Hogy ez a denevér a szalonnát meg a füstölt 

 húst a padláson meg nem veti, arról meggyőződtem.* 



6. Vespcrugo discolor Keys, et Blas, (kétszínű denevér). Az erdő köze- 

 lében pajtákban és más épületekben. Falvakban és a magas hegyeken nem 

 találtatik. 



7. Vespcrugo pipistrellus Keys, et Blas, (törpe denevér). Elég gyakori. 



8. Vespcrugo Nilssonii Keys, et Blas, (éjszaki denevér). Kitka. 



A rovarerő emlősök (Insectivora) rendjéből a vakondok (tótul Ki-t) 



9. Talpa europaea L. a magas hegyeken nem közönséges; valamint a 

 tüskés disznó (tótul Jez) 



10. Erinaceus europaeus L. sem. 



A vakondok 1500 méteren túl nem lakik; a tüskés disznó csak az 

 előhegyeken, mintegy 800 méter magasságig, közönséges. 



Érdekesebb a cziczkányok (Soricina) családja. A patakok mentén, 

 különösen az erdőben fel egész a hóhatárig ott találja őket az ember a gyö- 

 kerek és görgetegek közt. Az ilyen helyeken, ha az ember 2—3 óráig nyugod- 

 tan ül, láthatja a vízi cziczkányt és nem ritkán a havasi cziczkányt is. Nagy 

 fagyok alkalmával nem ritkán találtam az utón döglött cziczkányt, mely- 

 ről azt hittem, hogy valami kutyától, vagy rókától elhagyott zsákmány; 

 meggyőződtem azonban, hogy az erdei és házi cziczkány nem birja elviselni 

 a hideget. Láttam, hogy egy erdei cziczkány, belekerülve egy mély szánka- 

 nyomba, s nem tudván onnan a hóból hirtelen kimenekülni, V2 perez, alatt 

 megdermedt. — Általában azt hiszik, hogy a cziczkányok éjjeli állatok ; 

 engemet több évi tapasztalatom az ellenkezőre tanított. Hanem, hogy e kis 

 állatok nagy rablók, azt magam is bizonyíthatom. Ellenségük a baglyokon 

 kívül alig van; a róka és a macska nem eszi s ha egérnek nézve, el is fogja, 

 otthagyja. — A fogságban 1 — 2 nap alatt a legjobb táplálék daczára is 

 elvesznek. — Kölykezésök márczius — augusztusra esik ; 6 — 8 íiok van. Váj- 

 jon azonban többször íiadzanak-e, miként a rágcsálók, nehéz megállapítani; 



-'= V. ö. Teschler György, Denevéreink életéből (Természettudományi Közlöny 

 X. köt. 315. 1.) 



