12 



mintegy 9—11 tompa fogacskával, rágásra szolgáló belfelületén. Izomnyul- 

 ványa hosszú kupclad, oldali ízvápával a faldosó számára. 



A második íz (faldosó) igen széles s külső oldalán egy kopoltyú függe- 

 lékkel bír. Ez utóbbi végszegélyén öt, alapján pedig egy csillás kopoltyú 

 fonállal bír, melyek az alapi lemezből újjalaknlag erednek. 



A többi ízek sörtékkel, karmokkal és csillás szőrökkel ellátott hen. 

 gerded darabok. 



A harmadik íz belső szegélye két pillas és hat csupasz szőrrel, külső 

 szegélye pedig három apró szőrösével ellátott. 



A negyedik íz egy pillas karommal és négy csupasz szőrrel bír, a végső 

 ízen pedig hat gyenge karom van. 



Az ekó'alsó állkapocspár (II. Tábla, G. ábra) hat tagú, igen széles kopol- 

 tyú függeléke által szembetűnő. Ennek alapirésze négyszer oly nagy, mint 

 a következő íz, mely három hatsörtéjű parapodiumszerü kiugrással és nyolcz 

 szőrösével van ellátva. A végső íz hat kurta szőrrel szegélyezett. A nagy 

 kopoltyú lemez 24 parapodiumszerü csillás kopoltyú nyulványnyal bír. 



A második alsó állkapocspáron (I. Tábla, 7., 8. ábra és 11. Tábla, 9. 

 ábra) kopoltyú függelék nincs és két különvált részből áll. 



Az előrész három tagú ; alapi része hosszúra kinyúlt három élű ; cson- 

 kított végrésze 16, majd pillázott majd csupasz szőrrel és egy visszahajlott 

 kampós képlettel ellátott. 



A hátsó rész két ízű ; végrésze a hímnél kampószerűleg görbített, a nős- 

 ténynél három nyulványnyal ellátott. 



Az első lábpár (II. Tábla, 1 0. ábra) öttagú, erősen szőrözött végkarom- 

 mal. Az első és második tag 1 — 1, a harmadik és negyedik tag 2 — 2 sertével 

 bír ízvápájuk közelében. 



A második láhpár 5 ízű, (II. Tábla, 11., 12. és 13. ábra) a mellsőktől 

 jóval eltávolodik; az ízek a vég felé feltűnően rövidülnek; a végsöíz a test 

 tisztántartására alkalmas kefeszerű készülékké módosult. 



A három első íz 1 —2 finom szőrrel, a negyedik tompán lekerekített, 

 sűrűen szőrözött végkoronggal, az ötödik pedig 2 rövidebb és 2 hosszabb 

 karommal van ellátva, melynek egyike a hímnél sarlószerűen meghajtott. 



A potrohágak (IL Tábla, 14. ábra) keskeny hosszú léczszerű képletek, 

 melyek végükön 5 nagy sörtét viselnek; közülök a két középső a leg- 

 hosszabb. 



A két egyszerű szem, egymáshoz igen közel van annyira, hogy könnyen 

 egyesnek látszik. 



Az ivarszerveknek pontos leírása már élő alakoknál is sok nehézséggel 

 jár, még inkább készítményeknél, melyeknél csak a chitinváz maradt fönn. 

 Ez után ítélve, a hímvessző (II. Tábla, 1 5. ábra) a test hosszának majdnem 

 felével fölér. Az izülékeny párzási csatornáknak tekervényei s a kalapács 

 alakú segédlemezek nagysága e faj hímivarszervét eléggé jellemzi. 



