32 



mirigyek, a két ondótartót körülvéve, a zár alatti tért majdnem egészen 

 betöltik (L tábla 6. m.). Mindegyik ondótartó körül nagyobb csomót képez- 

 nek ezen mirigyek és külön kötőszöveti burokkal bírnak (I. tábla 6 és 7. b), 

 melyhez kívülről izomrostok járulnak. Befelé eső oldalukon található azon- 

 kívül még egy vastagabb, rostos kötőszöveti közös burok (I. tábla 6. b^), 

 melyre szintén izmok tajmdnak. Az előbbi izomrostok (i) a zár vastag chitin- 

 lemezén több ponton erednek és befelé futnak keresztül kasul, a mirigycso- 

 mók felé, melyeket körül vesznek. A külső oldalokon vastagabb izompamatok 

 indulnak a zár külső oldalairól és a mirigycsomókat szintén érintve, befelé 

 tartanak, hol a közös kötőszöveti burok izomrostjaival egyesülnek. Mindezek 

 valószínűleg a mirigyek Összeszorítására és váladékuk kipréselésére szol- 

 gálnak. 



A mirigycsomókban a buroktól befelé kötőszöveti választófalak (I. tábla 

 7. k.) hatolnak, úgy hogy a mirigyek többé-kevésbbé kivehető csoportokra 

 osztatnak. Az egyes mirigyek fürtösek, de egymástól nem válnak el, hanem 

 szorosan egymás mellett fekszenek. A csőszerű, hosszú központi üreg körül 

 csoportosulnak a többnyire tisztán látható maggál ellátott sejtek (I. tábla 7 m.), 

 melyek a külső burok felé inkább gömbölyűek, vagy sokszögletesek, befelé 

 pedig hosszúkásak és a mirigy nyílása közelében mintegy összenyomottak. 

 A sejtek tartalma finomabban vagy durvábban szemcsés, némely helyen 

 víztiszta, átlátszó. A mirigyek központi üregei szétágazódnak a sejtek között. 

 Az ondótartók közelében ezen üregek igen vékonyfalú, finom csövekbe foly- 

 tatódnak, melyek azután az ondótartó (I, tábla 7. rs.) felületén levő kelyhekbe 

 nyílnak. Közel a kelyhekhez ezen csövek fala kissé vastagabb ós egyenesen 

 bevezetnek a kelyhek csatornáiba, melyeken át a mirigyváladék az ondótar- 

 tók üregébe jut, hol valószínűleg az ondóval keveredik. 



A pókoknál az ondótartók, vélekedésem szerint, a külső bőr hólyag- 

 szerű betüremléseinek tekintendők és a belenyiló mirigyek a megfelelő mat- 

 rixsejtek átváltozásából keletkeztek. Ezen nézetemben megerősítettek vizsgá- 

 lataim fiatalabb állatokon. 



A még csak fél nagyságra megnőtt nőstény (mely még kétszer vagy 

 talán háromszor is vedlik *) zárja (I. tábla 8.) nagyjában hasonlít már a 

 kilejlett nőstényéhez. Meg van karimája, teknöszerű mélyedése mindkét olda- 

 lon s ezekben az árkok nyomai mint sekély barázdák. Az osztólemez is 

 hasonló alakú már. Az egész zár azonban sokkal laposabb még. A két ondó- 

 tartó hiányzik ugyan, de megjelenésüket jelezi már két oldali betüremlés, 

 mélyedés, melyek a zár lemeze alá vezetnek (I. tábla 8. vs.). Ezen két kis 

 mélyedés későbben az ondó tartók nyilasaivá válik ; magok az ondótartók j)edig 

 nem mások mint nagyobbmérvű betüremlései a külső bőrnek (II. tábla 10. rs), 



* Meg kell jegyeznem, hogy nem négyszer, hanem sokkal többször vedlenek 

 a pókok, legalább a nagyobb fajok, így a Trochosa infernalis is. 



