m 



tolnak a nőstények földbe ásott, csőszerű lakásaiba és ott folyik a párzás. 

 De ez ellen szól az, hogy a leírt esetben a sík felületen párzottak, továbbá 

 azon nagy veszély, mely a hímet érheti, ha egy a párzást nem kívánó nőstény 

 lakásába tévedne ; nem is mászhatna a nőstény hátára, oly szűk annak lakása 

 sok esetben, hirtelen nem fordulhatna meg, nem emelhetné kellő magas- 

 ságra lábait és így sokszor ő kerülne alá, nem pedig a nőstény. Sokkal való- 

 színűbbnek vélem, hogy a hím szabadban a nőstény lakása előtt addig leske- 

 lődik, míg ez kijön és ekkor közeledik feléje. 



Azt hiszem jól láttam, hogy csakis a zárra teszi a hím tapogatójának 

 csónakízét és nem vezeti be az ivarrésbe. A kidomborodó spermophorum és 

 a kiálló kampó valószínűleg a zár mélyedésébe, illetőleg árkaiba illesztetnek 

 s így azokba folyik az ondó, talán előbb felhígíttatva a csónakizben levő 

 mirigy váladékától, mely a kampón folyik ki. Hogy a csónakizből a párzási 

 szervek párzás közben ki nem lépnek, azt jól láttam; de még párzás előtt, 

 midőn a nőstényt a hímhez bocsátottam, akkor pattant ki a hólyag kétszer 

 egymásután, de hirtelen visszahúzatott ismét. Talán ekkor hígíttatott az 

 ondó, mert a hólyag kibontása és behúzása valószínűleg a mirigyváladék 

 kifecskendésére szolgál. Midőn másodszor adtam nőstényt a hímhez, a mi a 

 párzás utáni napon történt, ez ismét kipattantotta a hólyagot, de azután 

 többé nem. Hogy miképen jutott az ondó a sperm ophorumra azt nem lát- 

 tam ; jól megfigyeltem a hímet a párzás megkezdése előtt, de úgy nem moz- 

 dult, hogy következtetni lehetett volna arra, hogy most veszi fel az ondót 

 hasán levő ivarnyilásáról tapogatójára. Biztosan már el volt készülve párzás- 

 hoz, már tapogatóján volt az ondó, midőn fogságba ejtettem, mert hiszen a 

 nőstények lakásai közelében ólálkodott akkor. 



A hímek a nőstények lakásai közelében laknak, de igen ritkák, míg 

 ezek sűrűn egymás mellett készítik a földben csöveiket. Párzás után a nősté- 

 nyek még sokáig élnek, de a hímek késő őszszel elpusztulnak. Leginkább 

 őszszel párzanak, mert akkor van a legtöbb ivarérett nőstény és a hímek is 

 nyár derekán fejletlenek még. Azonban lehet találni ivarérett nőstényt 

 tavaszszal és nyáron is. Valószínűen két és több nyáron át élnek a nőstények. 

 A hím párzás után egy hétre már elgyengült, nem mozgott, lábait behúzta ; 

 így feküdt két napig, harmadnapra pedig már nem élt. 



Ide csatolok még egynehány adatot, melyek ezen érdekes pókfaj élet- 

 módjára vonatkoznak és részben újak, részben pedig régibb helytelen adatok 

 helyreigazítására szolgálhatnak. 



A fiatal pókok leginkább csak eső utáni napokon, vagy helyesebben 

 éjjeleken ássák lakásaikat s ilyenkor azután bizony sokszor maroknyi törme- 

 léket és homokot lehet a cső nyílása előtt találni ; a következő éjjeleken las- 

 sankint elhordják ezen kiásott földet, vagy elviszi a szél, lemossa a víz. 



Lakásaikat éjjelenkint elhagyják, vadászatra indulnak. Egy alkalommal 

 megfigyeltem egy kinőtt nőstényt, mely késő este a már beállott sötétségben 



