XI. KÖTET. 1887-88. TEKMÉSZETKAJZI FÜZETEK. másohik füze'i 



A ZAMENI8 VIRIDIFLAVUS NEVŰ KÍGYÓ PÁRZÁ8ÁUÓL. 



Dr. Lbndl Ai>OLF-tól Budapesten. 



(Egy rajzzal.) 



Érdekes ós ritka jelenségnek voltam szemtan nj a. az elmúlt óv nyarán 

 (18S7, június bó elején). A kir. Józsof-müegyetem állattani intézete nagy 

 terrariumában élö,* számos és sokfajta kigyó között levő Zammis viridifla- 

 vus Latr. párzását figyelbettem meg elejétől végig és ugyanekkor meggyőződ- 

 hettem arról is, bogy ezen állatok bimjei csakugyan li ényszeritbetik a nősté- 

 nyeket a párzásra, mi eddig nagyon kevés állatfajnál tapasztaltatott. 



Ebéd után volt, forró nappal, midőn dolgozó szobámban ülve, a terra- 

 rium körül foglalatoskodó szolga figyelmeztetett arra, bogy az egyik nagy kigyó 

 egy még nagyobbat szétmarczangolni akar. Kisiettem a terrariumhoz, bogy 

 saját szemeimmel lássam, mit elhinni nem akartam. Első tekintetre nekem 

 is ugy látszott, mintha az egyik Zamenis viridißavus, a him, csakugyan szét- 

 tépni akarná a széj), nagy nőstényt. Azonban meggyőződtem csakhamar 

 arról, hogy ez tulajdonképen más szándékkal üldözi a nőstényt. 



A nőstény menekült ; nagy ügyességgel és gyorsasággal kapaszkodott 

 fel a terra rium magas sodronyháló-falán; a hím utána mászott; onnét a 

 terrariumban levő bokor ágaira ugrott az előbbi, a hím követte és megfogni, 

 lekötni akarta ; valóságos birkózás kezdődött most, míg végre mind a kettő 

 a földre esett. Újból felmásztak, ismét leestek. A nőstény futott, majd bujdo- 

 sott, a hím kergette, kiűzte. Nemsokára észrevettem, hogy a nőstény teste 

 több helyén, de különösen nyakán véres volt, mit a hím marásai okoztak ; 

 többször láttam még amint neki vágott a hím és lehetőén a nyakát marta 

 mindig.** Végre elfáradva és elkinozva a földön maradt a nőstény, mi úgy 



'■''■ Ezen terrarium körülbelül (in méter bosszú, "20 uiéter széles és 4 luéter 

 magas. Falait nem sűrű sodronyháló formálja. Szabadon az udvarban áll ; száraz 

 helyekkel, vízzel, bokrokkal, sziklákkal egyaránt ellátott, i'igy, hogy az abban éldegélő 

 halak, kétéltűek és hüllők lehetőén természetükhöz illő viszonyokat lelnek. 



■•"'■' Ez különben jellemzi a Zamenis-fajokat, hogy t. i. egymásután többször is 

 marnak. Jól emlékezem még, midőn egyszer egy ilyen kígyót fogtam, talán tízszer 

 is, gyorsan egymásután vágott a kezemnek ós mindannyiszor meg is sebezte. Hason- 

 lót tapasztaltam egy másik Zameuis-fajnál is (e fajt nem ismerem), melyet a horvát 

 tengerparton csíptem meg, de okulva, több elővigyázattal nyúltam hozzá ós esernyő- 

 met nyújtottam neki marásra ; leszorítván a fejét, könnyen fogtam meg azután 

 kezemmel. 



Tcrnusxetritjei Füzetek. XI. köt. ^ 



