EGY ÚJ CERCAEIA-FORMA A NAPOLYI ÖBÖLBŐL. 



Dr. Daday jENŐ-töl Budapesten. 



(III. tábla, 11. és 1.3. rajz.) 



Az 1885. év végén és 1886, év elején a nápolyi «Stazione zoologica»- 

 ban végzett tanulmányaim folyamában, az öböl fölületi habjának vizsgálása 

 közben, egyebek mellett egy különös Cercaria-silak is került hálómba, a me- 

 lyet a rendelkezésemre álló irodalomnak és különösen Diesing «Revision 

 der Cercarien» dolgozatának* tekintetbe vételével új formának kell tarta- 

 nom s mint ilyent, miután az említett dolgozatban megkülönböztetett 14 nem 

 jellemei közül a Boey és Ehrenberg féle Histrionella-é illenek reá leg- 

 inkább, farka szerkezetének tekintetbe vételével Histrionella setosicaudá- 

 nak nevezek. 



Ez állatkát 1886. évi márczius hó elején találtam s leírását néhány, 

 sublimáttal kezelt, alauncarminnal festett és canadabalzsamban állandósí- 

 tott példány után, a következőkben foglalhatom össze. 



Histrionella setosicanda, n. sp. 



(III. tábla. 11. és 13. ábra.) 



Teste széles lándzsa alakú, mellül csúcsosan kerekített, hátul egyenesre 

 metszett. A test fölületét borító cuticularéteg sima és finom haráutgyürűkbe 

 rendeződött. A hátoldalon a garat mellett két oldalt, egy-egy meglehetős 

 nagy, négyszögletű festékfolt foglal helyet, kétségtelenül a párosával fejlett 

 photoskopicus szemek. A két szívókorong a typicus helyen fekszik, egyik a 

 test mellső csúcsán, másik a test közepén a hasoldalon. A szájnyílás egy- 

 szerű, sima. A bélcsatorna, a mennyire azt megkülönböztethettem, a has- 

 oldali szívókorong előtt, nem messze a garattól, villaalakúlag ágazott. A fark 

 a test hátsó, egyenesre metszett végének közepén ered ; igen hosszúra nyúlt, 

 majdnem háromszor oly hosszú, mint a test; hengeres és vége felé alig 

 észrevehetően keskenyedik. A fark fölületén, úgy a has, valamint a hátolda- 



* Sitzungsber. d. math, naturw. Classe d. kais. Akad in Wien. XXXI. Bd. p. 

 239—290. 1858. 



