I4;í 



szimmetriás természetének eltakarásához, annyival inkább, mert a mint 

 láttuk a formai söt optikai viszonyok is a rhombos szimmetriától csak kisebb 

 mennyiségben térnek el. Groth idézett munkálatában egy kristályról mjír 

 megjegyzi, hogy az a piramisok egyenlőtlen nagysága folytán monoklinos 

 tekintetű, hozzá teszi azt is, hogy az egyes kristályokon nyert mertekek sok- 

 kal inkább eltérők, mintsem a lapok tükrözéséből gondolni lehetett. A ver- 

 tikális tengelyre normálisan metszett lemezen is az interferencziás láttat 

 határozatlan volt, ugy hogy a tengelyek nyilasának pontosabb mérése nem 

 sikerült; az optikai tengelyek szögét Groth ca 90°-nak adja. 



Mindezen dolgok ugy, mint azok a sajátságos brachypiramisok is más 

 világitásuakká válnak, ha tudjuk már, mikép a frcíbcnji kristályok is 

 egyszimmetriás ikrek. A látszatra különös és bonyolódott most egyszerű 

 viszonyra válik és a mennyire Groth dolgozatából következtetni lehet, a 

 freibergi kristályoknak rhombos szimmetriára vonatkoztatott formái az 

 alábbiakra változnak : 



Ha pedig Groth méréseiből az alábbi három adatot kiindulásul veszszuk 



a : --= (100) : (111) =: 4S° 41' (red. ért.) 

 h :o = (010) : (111) == 75 38 

 h -.',-= (010) : (Oil) = 70 49 



akkor a freibergi kristályok tengelyaránya lészen : 



a'.b:c = 0.42cS8 : 1 : 0.3500, fS = 8;r 42' 52". 



A mi pedig a .S7)._, (L és As.2. ^^^ ^^y módon megbolygatott isodimor- 

 phiclját illeti, okvetlenül további vizsgálatok feladata marad, hogy az .:l.Sj^^:r 

 nál a rhom})os, a Sh, O.-nál pedig az egyszimmetriás, joggal várható physi- 

 kai változatokat nyomozza. 



Természetrajzi Füzetek. XI. ' 



