15H 



BOISSIER «SUPPLEMENTUMA» S A MAGYAR FLORA. 

 Dr. SiMONKAi Lajos-íóI Aradon. 



Az 1885-ben elhunyt hírneves genfi botanikus, Edmund Boissiee 

 jegyzeteit, melyeket 5 kötetes nagy müvéhez, a «Flora Orientalis »-hoz írt, 

 R. BusER összeállítá, s mint a Boissier Flora Őrien tálisának « Sitpplcnientu- 

 mát» e napokban adá ki. Boissier müve a «Flora Orientális^) vagyis a «Kelet 

 jiorájai>, bennünket magyarokúi közvetetlenül érdekelt, mert a mi flóránk- 

 ban is sok a keleti vonás ; ezért az Auctortól magától, BoissiER-töl hozzá írt 

 jegyzeteknek is, nagy volt reám a vonzóereje. Nyomban tanulmány tárgyává 

 tettem azokat, s e tanulmányom a következő, bennünket közelről érdeklő, 

 főbb eredményekre vezetett. 



1. Ranunculus astrantiaefolius Boiss. et Bal. in Bal. exs. 1866; et in 

 Boiss. fl. orient, suppl. (1888) p. 11. = i?. Boissieri Simk. 



Boissier és Balansa figyelmét elkerülte, hogy a magyar flórának is 

 van egy Eanunculusa, a melyet Schur Ferdinand már 18o3-ban nevezett meg 

 Banunculus astrantiaefoliusnak, tehát jóval előbb mint a hogy Boissier-ék 

 az ö Eanunculusuk nevét kigondolták és közlötték. A mi növényünk s a 

 Boiss. és Bal. Eanuncithis astrantiaefoliusa két lényegesen különböző 

 növényfaj, melyek mindenikének önálló fajnévre van szüksége : ezért a 

 későbbi eredetű elnevezést vagyis a Boissier és Balansa Banunculus astran- 

 tiaefoliusát, meg kell változtatnunk. Én azt Ranunculus Boissierinek ne- 

 vezem, nemcsak a szokásnak hódolva, melyet hasonló esetekben követ- 

 nek, hanem különösen azon kegyeletből, melyet a megboldogult nagy férfiú 

 iránt érzek. 



Ranunculus astrantiaefolius Schur Verhandl. siebenb. Vereins IV. 

 (1853) p. 29; sertum n. 79; enum. (1866) p. 21. Kevéssé ismert és ritka 

 növény, mely gyűjteményemben az eredeti termőhelyről, vagyis Árpás 

 havasairól van meg. Ez a mi növényünk miként azt «Erdély flórája» 

 52. lapján kiemeltem, termetére és jellemvonásaira a B. Breyrinus Crantz és 

 a R. aureus Schleich, közé esik ; terméskéinek alkotását tekintve pedig a 

 Baniin cuius nemorosiis DG. csoportjába tartozik. Terméskeinek széle nemcsak 

 élesen ormós, hanem köröskörül is van árkolva ; levelei, még a rendesen 

 magános szárlevél is, csak hasábosak, széles tojásdad vagy kerülékes hasá- 

 bokkal. 



