10 



basi non acutis, apice hand acuminatis, fructu hiapido diversa. Ilia 

 Eosa pomifene Herrn, referentibus. » Borbás. (Magyar Nov. Lap. XII. 

 133. sz.) — Tiszolcz, in cacum. montis «Gostanova», prope «Hradova» (!) 



28. jun. 1887. 



Cinnamomsae D. C. 



69. E. cinnamomea L. var. fœcmidissima (Münchh.) — Tamásfala, prope 

 Eirûaszombat [(!) a tamásfali kripta körül elvadulva] ; floribus semi- 

 plenis, qu. spont. 



Alpinae Déséglise. 



70. E. pendulina L. — (E. alpina Auct. hung. — non L.) var. pubescens 

 KocH. — Tiszolcz «Gostanova» (!); M. Tátra (Vaskapu alatt), in valle 

 «Szinvo» (!) 15. jul. 1884. 



70/&. var. adenosepala Borb. M. b. v. t. Eózsái, p. 529. — Klenócz « Vepor» (!); 

 Tiszolcz «Gostanova» (!) ; Helpa «Csernakova» (!) ; murányi mészkö- 

 fensík «Mala-Stozska» (!) ; in valle «Sztraezena» (!). — A megye 

 északi részének különböző pontjain levő termőhelyekből kitűnik, hogy 

 havasi rózsánk ez alakja meglehetősen közönséges. 



101 c. var. adenophora (Kitaib.) -^ Viborna-Landok [(!), Com. Seep.]; hélai 

 Kárpátok, in valle « Quellgründchen » 6. jul. 1884. 



10/ d. var anomala Borb. «pedunculis levibus, receptaculo nonnulo glan- 

 duh-setoso.») — Tiszolcz, in monte «Gostanova» (!) 28. jun. 1887. 



101 e. var. adenopoda Borb. — «pedunculis glandulosis». — Tiszolcz «Gos- 

 tanova» (!). 



lOlf. var. n. foliolis subsimpliciter senatis. — Vereskő-Telgárt (!). 



Levelének serraturája alapján összekötő kapcsot képez a E. adeno- 

 sepala Borb. és a E. semisimplex Borb. M. B. v. t. E. p. 531. — tüs- 

 kétlen alakja között. Formánek «Die Eosen des Hochgesenkes, Wien 

 (1887) p. 4.» ez. közleményében Keller vizsgálatai alapján említést 

 tesz egy a . uniserrata inermis Keller alakról, mely a E. pendulina L. 

 form, balsamea Kitb. subvarietása gyanánt van megkülönböztetve. For- 

 mánek e munkája minden önállóságot nélkülöz, s így arról ítéletet 

 formálni igen bajos, miután hibás okoskodás alapján Borbás subv. 

 adenosepala-ját is a Kitaibel forma : balsamea-jához vonja. A mennyi- 

 ben pedig az említett a. uniserrata inermis Keller közelebbi meghatá- 

 rozását Formánek idézett összeállításában hiába keressük, így csak 

 sejthetem, de biztosan nem állíthatom, hogy a 70//. alatt megkülön- 

 böztetett varietas talán indentikus Keller uniserrata inermis fajválto- 

 zatával, annál is inkább, mivel Keller maga is megjegyzi in Formánek 

 1. c. p. 4. : « . . . . Der Form semisimplex aculeis nullis ! Borb. 1. c. p. 

 53 1, Zeile 23. v. oben als Parallele entsprechend ! » és ez a mi Eózsánkra 



