«vaginis latitiidinem foliorum duplo triploquo siiperantibus» tulajdonkópou 

 latitudine . . , lireviovibus stb. 



Az idézett herbariiimbau Erdélyből nébány termőhelyijei több is van, 

 mint a mennyit Schur ismert Enumeratiója (döszámít. 



A D. harhatus, D. pluma rius, J). CariiofilniUiis és ]). Monspefisiilajius 

 (546., 570,, 57(). és 579. szám az Eniimeratio szerint) kertből valók, azért rólok 

 külön nem is szólok. — Nincs meg a Z). alpi nus (5G0. sz.) meg a JJ. Car- 

 thuManorum. var. ternatus (549. sz.), de Schur ezt a két szegfüvet, csak mint 

 h'üdalmi adatot, Baumoarten és Heuffel nyomán vette fel Enumeratiójába. 

 Nincs meg a I). capitatiis se (557. sz.), de Schur bizonyos termöbel_yről nem 

 is említi, a herbarium egyik névjegye szerint pedig eleinte a D. bikrnatust 

 vagyis a I). gigaiiteust nevezte D. capitntumnk, más J). hitnnatmho?. pedig 

 a D. capitatust synonymúl idézi. 



Sokkal bajosabb a I). consangiiimms (554), 1). nitidus (563), D. sil- 

 cester (569) meg a /). caesivs (572. sz.) kérdése. Ezeknek a jelölt termő- 

 helyekről kifogástalan darabjai vannak. De mivel Schuroh (?) kivül más, 

 ezeket a szegfüveket Erdély földjén nem látta, s a szedés dátuma Schur 

 vignettáján is hiányzik vagy kérdőjel ingatja meg : kétségtelen hogy ezek 

 nem Erdélyből valók. A D. crvnitus Gris.! {D. consanguienus Schur) ma- 

 cedóniai, a D. Silvester tiroli, D. caesius inkább éjszaknyugoti, végre a 

 D. nitidus kárpáti bennszülött növény. 



Az előbbi háromról l)iztoRan állíthatjuk, hogy Erdély földjén legfeljebb 

 virágcserépben termett; ellenben hogy a I). nitidv s Erdély havasain nem 

 nő, valóban csodálni lehet. Csodálni lehet, mert a D. n it idust Grisebach és 

 BoissiER Macedóniából is közlik s ez Grisebach herbáriuma szerint (in pratis 

 alpinis Kobelitza, rarior) valóban a D. nitidus fajtája, foliis caudiculornm 

 angustissimis, linearibus strictis falcatisque, baud diffusis, margine antrorsum 

 (non retrorsum ut in typo) scabris, squamis calycem cingentibus 2 — 4, typieis 

 (= var. sursmnscaher m.). — AD. nitidus továbbá Skandináviában is nőne. 

 Grisebach t. i. Steudel «Nomenclator botanicus»-ába (mely most kezemben 

 van) ezt a helyet is belejegyezte, végre Williams* a D. nitidus mellett Ázsiából 

 egy var. «obtusus mihi»-t említ «leaves broader and blunter than the Euro- 

 pean species. First record in Asia in 1879. Jebel Muneitsi, Syria, 1879; Hb. 

 Kew», Ezek az adatok ugyan nem nagyon ingatják meg a D. nitidus magyar- 

 földi bennszülött voltát, de látni való, hogy több helyről emlegetik, s hogy 

 tehát Erdély havasain is várni lehetne. 



Mivel Schur szegfüveinek némely számát már fentebb említettem és 

 többször már nem idézem, de máskülönben is helyesebbnek tartom Erdély 

 szegfüveit az ő számainak sorrendjétől eltérve inkább Boissier rendszerében 



■'■'• Ennmeiiitid specierum vaiietatuiii(|ue geuevis Diauthus. Journal üf Botauy 

 1885 1). G. 



