159 



Ez a Sztrigj' mellékén, Váralja és Csopéa közt gyűjtött ftizfaj minden 

 tekintetben megegyezik a Kernek «Flora exsicc. austro-hiingarica» czímű 

 gyűjtemény kiadványának 1464-ik száma alatt szétosztott S. suba(praea-\íú, 

 és levelének szabásában, söt egész termetében is különbözik azon növénytől, 

 mely Erdély flórájából S. fafiifolia W. K. név alatt ösmeretes. 



6. Torilis afilochis Simk. 



Habitu umbellarum involuero nullo vei raonophyllo, nmbellis 2 — 8 radia- 

 tis, petalis marginalibus radiantibus ovarium íequantibus, fructuum que lon- 

 gitudine Torüi arvtnsis (Huds.) idest T. infeskw (L.) simillima. Distinguitur 

 ab ea fructibus angustioribus, oblongis, tuhevcalalis (nec glochidiato aculea- 

 tis), stylopodio et atylis brevioribus, calycis dentibus evidenter conspicuis. 

 Ad T. arvensem ergo ita se circiter habet, uti Caucalis muricata Bisch. ad 

 C. daucoidem L. Invicem a Torili negkcta Roem. et Schult., quae ex Boissier 

 fl. or. II. p. 1063 «mericarpio altero normali aeuleato, altero breviter pap- 

 puloso Siepissime variât», tam petalis quam fructibus et stylis duplo minori- 

 bus evidenter abest. 



Stirps bœc valde memorabilis copiose nascitur ad Bokszeg in cottu 

 Aradensi, ubi earn secus vias publicas, Torili arrensi (Huns.) et Torili 

 Anthrisci (L.) consociatim inveni, multisque in specimibus collegi. 



Leghasonlóbb a Torilis arvensis (HuDs.)-hoz, akár termetét, akár 

 egylevelű vagy hiányzó gallérját, akár 2 — 8 sugarú ernyőit, akár sugárzó s a 

 maghonnál nem hosszabb szirmait, akár terméseinek hosszát tekintsük. 

 Különbözik azonban tőle abban, hogy termésein nincsenek szigonj^'égtt 

 tüskék, hanem azok helyett csak apró bibircsók ; valamint abban, hogy bibe- 

 nyelei s azok zsámolya rövidebbek és csészéjének fogai világosabban szembe- 

 tűnők. Olyas formán viszonylik ezért a T. arvensis-hez, mint a hogy viszony- 

 lik a CVr^oY/Zts?« ?/ncY/ /a Bisch, a ('. daucoidcs L.-hez, — Boissier flór. orient. 

 II. 10G3 1. szerint a Torilis ucfikcta Roem. et Schult, gyakran változik 

 abban, hogy terméseinek egyik fele tüskés, másik fele pedig varancsos ; de 

 a mi növényünk terméseinek mindkét fele egyformán s állandón bibircses, 

 másrészt úgy szirmai, mint termései és bibenyelei csak félakkorák, mint a 

 T. neglectáé. 



Ez a sajátságos Torilis fajunk sereg számra terem Bokszeg útai mentén 

 a T. arvensis (Huos.) és a T. Anihriscus (L.) társaságában, s ott mint Arad- 

 megye és hazánk egyik jellemző növényét számos példányban gyűjtöttem. 



7. Alchimilla fissá Schummel in Günth. et Schum. herbar. fl. sil. 

 centur. IX. (1819) Nr. 2. 



A Bucsecs központjától éjszakra húzódó Bucsoju gerinczen gj'űjté 

 J. RÖMER, 1889 aug. :;20-án. Eddig azt kellett hinnünk, hogy e növény 

 hazánkban, nevezetesen Erdélyben elő nem fordul ; mert a mit Kotschy és 

 Czetz e néven közzétettek, az a látott példányok n3'omáu az Alchimilla 

 glabra (DC.) -hoz tartozik. 



