Nascitur in apricis cottus Aradensis, supra vineas Boros-Sebesenses, 

 Bîibo discolori, E. dumali, et B. caesio consociatim. 



Termetóre kissé hengerded és hamvasodó szárára, valamint legalsó 

 leveleinek visszásán tojásdad levélkéire nézve a Rubiis dumalis HAL.-hoz 

 igen közel áll; de a R. dumalis felsőbb leveleinek levélkéi is visszásán tojás- 

 dadok, csúcson többé-kevésbbé kerekítettek, hátukon pedig valamennyien 

 ifjen puhán bársonyosak, holott ennek felsőbb levélkéi mind, csúcsuk felé 

 kihegyzetten me/j vannak nyúlva, p hátukon szorosan odasimidó moholytól 

 fehéresek ; tüskéi is vagy kétszer akkora nagyok, mint a B. dumaliséi. 



Terem verőfényes helyeken Aradmegyében, Boros-Sebes szőlői felett, 

 a B. discolor, B. dumalis és B. caesius társaságában. 



l'^. Hier a cium pseudopratenseJJechtï. in Fiek FI. Schlesien (1881) 262 

 pro var. H. floribundi. — [H. Bauhini X pratense M.]. 



Nascitur in pratis cottus Aradensis fertilibus ad Aranyág et 0-Dézna. 

 Stirps nostra a H. floribundo W. Gr. phyllis involucri pallidioribus, idest 

 non nigricantibus sed obscure virentibus, nec non foliis plerumque magis 

 viridibus et majoribus spécifiée diffère videtur. 



Bőven található Aradmegye némely termékeny kaszálóján, így az 

 Aranyági völgyben s az 0-Déznai völgyben, a Hieracium Bauchini SchuIíT. 

 és 'S., pratense Tausch, társaságában. Ez a mi növényünk úgy látszik állandón 

 különbözik a típusos H. floribundum W. GR.-tól, zöldes fészekpikkelyei és 

 többnyire zöldebb s nagyobb levelei által. 



n.Brunella hicolor Beck in Zool. Bot. Ges. XXXII (1882) 185. — 

 Eitkább növényeink egyike, de úgy látszik mindenütt előfordul, a hol a 

 Br. grandiflora és Br. laciniata egymás közelében nőnek. Gyűjtöttem eddig: 

 Visegrádnál a Herrentisch hegyen, Budapestnél a Zugligetben és a Hárs- 

 hegytől éjszakra eső dombokon, Aradmegyében Menyháza hegyein, Erdély- 

 ben a Csáklyaikő völgyében. 



14. Cerastium holosteoidcs Fries novit, ed. I. (1814) p. 32. — Erdély 

 délkeleti hegyvidékén, névszerint a Kőhavason gyűjté J. Eőmer brassói tanár. 



A Scaniából birtokomban levő éjszakvidéki példányoktól meg nem 

 különböztethető. 



15. Althaea Armeniaca Ten. ind. hort. neap. 1837. 



Stirps hœc quae a cl. Dr. L. Celakovsky in Oest. Bot. Zeit. 1 889 

 p. 285 — 287 pro typo Hungarioe spontaneo declaratur, locis ab illo indicatis, 

 nempe Budapestini et Strigonii, solum efferata erat, ibidemque hodie née 

 talis provenit. 



Dr, Celakovsky L. prágai tanár, hazánk flórájába egy új növényt ikta- 

 tott, névszerint az Althaea Avmcniacat, az Oester. Bot. Zeit. 1889 évi 

 285 — 287. lapjain közzétett czikkében. Lelőhelyeiül Budát és Esztergom 

 szőlőskertjeit nevezi meg. 



Budán e növényt már évtizedek óta senki sem lelte; ellenben Esztergom 



