168 



melynek következtében hosszanti sávok, söt hosszrepedések is keletkeztek 

 rajta. Több körülmény arra mutat, hogy a két sarj eleinte, még fiatal korá- 

 ban a mag belsejében még szorosabban volt egymás mellett, söt nagyon 

 valószinü, hogy egymásra voltak borulva ; csak később, a csírázás folytán 

 beállott duzzadás és növekedés folytán nyúlhatott az egyik sarj felfelé s a. 

 föld fölé emelkedvén, megzöldiiH, holott a másik föld alatt maradt sarj sat- 

 nyább maradt, s eredeti helyzetét nem sokban változtatta meg. 



E kétféle sarj szövetelemeinek kifejlődését megállaiDÍtandó, azokból 

 keresztmetszeteket készítettem több helyről. Az alsó sarjnak keresztmetszetei 

 a térdalakban való hirtelen meggörbülés következtében sehogy sem voltak a- 

 pontos harántirányban készíthetők, egyik felükön a görbülő sarj irányában 

 haladó nyalábok — melyek különben is nagyon gyengén voltak még kikép- 

 ződve — ferdén voltak átmetszve. A duzzadt részből vett metszetek sikerül- 

 tebbek, bár ezek is ferdék voltak némileg s — miként később megállapíthat- 

 tam — egészen megegyező alkotást mutattak a felső sarjból készült met- 

 szetekkel s olyformán feleltek meg egymásnak, mint egyik fél a másiknak. 

 Schematikusan az embryonális állapotnak megfelelöleg, a szíklevélből eredő 

 két sarjnak helyzetét a 2. ábra tünteti elő. ügy a felső, mint az alsó cotyle- 

 donáris sarj keresztmetszetén a nyalábhenger nem képez teljes kört, hanem 

 félkörív alakjában mutatkozik, melyek közül a felső sarjnak megfelelő nya- 

 lábív valószínűen a fasciatio következtében erősebben meg van nyújtva 

 (3. ábra). 



Mikrofotografiai felvételre legalkalmasabbak a felső sarjból készült 

 metszetek voltak, miért is erre a czélra a sarj középső részéből (a) készített 

 metszeteket használtam fel. Jóllehet a mikrofotografiai képe a metszetnek — 

 az összbenyomás kedvéért választott csekélyebb nagyítás következtében — 

 nem tünteti elő jól a nyalábszövet elemeit alkotó egyes sejteket, mindazonáltal 

 a növényi szövettanban gyakorlott szem határozottan meg fogja különböz- 

 tetni a kéreg-, nyaláb- és bélszövet kölcsönös helyzetét, főkép pedig a nya- 

 lábszövet kifejlődés módját és ama lényeges különbséget fel fogja ismerni,, 

 melyek e tekintetben a Phaseolus normális szikiével szerkezete és a szóban 

 forgó abnormális sarj szövetelemeinek kiképződése s a nyalábok száma, el- 

 rendeződése között fennállanak. 



A Phaseolusok szíklevél-keresztmetszetében t. i. a nyalábok szétszór- 

 tak, nem képeznek összefüggő hengert s legtöbbnyire négyes számban fej- 

 lödnek ki a keményítővel és aleuron szemcsékben bővelkedő parenchyma- 

 ban s meglehetősen párhuzamosan haladnak a szikiével belsejében, az in- 

 sertio felé convergálva, a hol a hypocotyl szárrészbe lépnek. Eme rendszerint 

 feltalálható nyalábok között kettő középnyaláb és kettő oldalnyaláb ; ezeken 

 kívül közöttük sokszor találni még gyengébb kifejlődésű nyalábokat, de ezek- 

 nek sem a száma, sem a kifejlődés foka nem állandó, többnyire a növény 

 erőteljességét befolyásoló tenyészési viszonyok szerint változó. 



