219 



sziget homokján. Ezért ha a J). serotinus igazi jelentőségét magában a 

 növényben kutatjuk, a scrotimis szó jobban megfelel e szegfű hosszú ideig 

 tartó virágzásának, mint a virágzás kesö beköszöntésének, mely június 

 hónaptól októberig bezárólag szokott tartani, de kedvező időjáráskor már 

 május közepe táján is kezdődhetik. Különben, hogy a «seroiimis, praecox, 

 aestivalis» stb. species-nevek a növény virágzását minő nem helyesen jelzik, 

 ezt a laicus botanikus is nagyon jól tudja. 



Pehelyszirtn ú szegfüvünk ( D. plumarius L.) később is gyakrabban 

 szerepelt más néven, mint igazi nevén, azért synonymjait, főleg a magyar 

 floristikai irodalomból, a következőkép állítom össze. 



I). plumarms L. Species plantarum ed. I. (1753) p. 411., Jacqu. En. 

 73., Sadl. FI. comit. Pest. L 304., II. 177, Koch Synops. 107., PiEichenb. 

 Icônes VI. 5030, Endl. Fl. Poson. 436., Kern. «Flora» 1857. 56., Feich- 

 TiNGER A m. orv. és term, vizsg. Munkálatai 1864. 28i^ 1865. 277., Hazs- 

 LiNSZKY Magyarhon edényes növ. kézikönyve 115., Neilreich, Aufzählung 

 der in Ungarn . . . beobachteten Gefässpflanzen p. 287. a et b., Kern. Zool. 

 Bot. Gesellsch. VIL 260. 



Caryophylleus V. Cliis. Stirp. Pann. 320 — 21, cum ic, et His. p. 

 283—84, a silirstris 1. Hist. p. 282. 



1). arenarius Schuhes, Oesterr. Fl. L Ausg. I. 203 (1797), Toicns. 

 Travels in Hung. 1797. 488., Belici. Kitaih. ed. Kanitz 47., Kerner Oesterr. 

 Bot. Zeitschr. 1868. p. 125., Vegetationsverhältn. No. 247, Menyhárth, 

 Kalocsa vidékének növénytermészete 47, non Linné. 



D. plumarius b) arenarius Neilr. Aufzähl. 287. 



D. serotinus Waldst. et Kitaih. Descript. et ic. pl. rar. Hung. p. 188., 

 t. 172 (1804), Sadl Fl. com. Pest. I. 304., Kern. Flora 1857. p. 56., Borhás, 

 Ujabb Jelens. ^Math. ésTerm. tud. Közlem. XII. (1875 i p. 87. \ Budapestnek 

 és környékének növényzete (1879) 147., Reichenh. FI. Germ, excurs. 806, 

 Icônes 5027., Hillelrand. Zool. Bot. Gesellsch. VE. 40. 



D. plumarius var. serotinus Sadl. 1. c. II. (1840) 177. 



D. plumarius et I>. serotinus Sadl. 1. c. L 304. 



1). plumarius et I). arenarius Krzisch, Verhandl. des Vereines für 

 Naturkunde in Pressburg IL 1, 37. 



1). Hungaricus Pers. Synopsis 1805.495, (non autor recent., Kit. Addit. 

 227., quae planta = I), praecox Kit. in Schult. 1. c. ed. IL 1814. I. p. 600). 



I). Fannonicus Schidt. Observ. 1809. 79. 



I). virgineus Lumn. Fl. Poson. 176., non L. 



I). Lumnitzeri Wiesb. exsicc. 1883., Bot. Centralbl. XXVI. (1886) p. 

 83., Degen in Baenitzii Rerh. Europ. 4937. (1885), ß/ocH Oesterr. Bot. 

 Zeitschr. 1885. 329 et 444. 



D. virgineus Lumnitzeri Wiesb. exsicc. et in Doubletten-Verzeichniss 

 des schles, bot. Tauschvereins 1882. 



