17 



birunk, E sornak ket szélső tagjai szolgálhatnak ezek typiisául, mely 

 szerint az egyik typushoz a bázis véglap és az oszlopok arányos kifejlődése 

 mellett a köbös kristálijokat sorozzuk (I. tábla 1.) a másikhoz pedig a bázis 

 véglap helyett domináló dómák vagy piramisok mellett a heijjies, oszlopos 

 kristályokat számítjuk. (IL tábla 7. 8. 9.) Hozzátehetjük, hogy ezen utóbbi 

 typus a jobban elterjedett, a mely a rozsnyói Wolnynoknál is a jellemző 

 habitus ; a köbös kristályok ellenben a legnagyobb ritkaságok közé 

 tartoznak. 



Ha tekintetbe veszszük a muzsaji Wolnynon itt kimutatott alakokat és 

 egybevetjük a Schrauf és Szécskay által közzétettekkel, úgy a következő 

 összeállítás a legjobban elötünteti az egyes leihelyek alakcsoportjaít. 



Ezen táblázatból a harmadik hazai lelhelyröl, Rnszkahányáról szár- 

 mazó Wolnynok kihagyva vannak, melyekről ezideig közzétéve mi sem volt. 

 Dr. Krenner József úr szíves szóbeli közleménye nyomán azok igen egy- 

 szerű alakok, melyeknél a bázis véglap és a két (m és X) prizma szerepel. 



* Szécskaynál ezen lap t betűvel van jelölve. 



