15 



Á8VÁNYTAN. MINERALOGIA. 



MUZSAJI WOLNYN. 



Midőn 1876-ban a hetíéri Wolnyn pontosabb kristálytani vizsgálata 

 SzÉcsKAY IsTVÁN-tól ^ megjelent, átvizsgáltam a magyar nemzeti miizeum 

 ásványtárában őrizett Wolnynokat, hol is a Muzsajról (Beregh megyében) 

 származó példányok, rendkívül érdekes kristályalakjaiknál fogva, a figyel- 

 met azonnal magukra vonták. 



Egybevetvén a iutólagos vizsgálat eredményét Schuauf ALBEiix-nek ^ 

 ide vonatkozó értekezésével, a tüzetes vizsgálat szükségességéről győződtem 

 meg. Miután dr. Krenneu József Sándoh múzeumi őr úr kiváló szívessége 

 folytán a kristálytani vizsgálathoz szükséges anyagot illő köszönetem mel- 

 lett bőven megkaptam, a jelen értekezésben a betléri Wolnynok kristálytani 

 pontosabb ismeretéhez a Muzsajról származókét fűzöm' 



A Wolnyn hazai leihelyei : Betlér, Miasaj és Riiszkahánna. E helyütt 

 azonban el nem mulaszthatom, hogy Bctlir-hez azon helyreigazító megjegy- 

 zést ne csatoljam, hogy ezen megnevezés Jtclt/tclrn. 



Maderspach Livius rozsnyói bányamérnök úr szíves szóbeli közle- 

 ménye nyomán ugyanis kiderült, hogy a vasbánya, melyből a Wolnynok 

 származnak, a liozsnyó közelében fekvő betléri vasgyár tulajdona ugyan — 

 és így a példányok a legnagyobb valószínűséggel Betlerről kerültek forga- 

 lomba, — de a bányaterület maga még szigorúan líozsnyó város határában 

 feküszik ; így az eddig Sohiíauf '^ óta átalán a tudományba bevezetett 

 Betlér helyett liozanyó nevezendő a Wolnyn egyik lelhelyének. A Wolnyn 

 legelső ismertetője, Jonas ^ is 18:20-ban már határozottan líozsnyót említ; 

 több helyen, pl. a NAUMANN-ZiRKEL-féle ■'' ásványtanban is Bozsnyó jegyez- 

 tetik föl, míg átalában a Betlér név szerepel. 



E három hazai leihelyhez ez idő szerint csak az Uraiból ismeretes 

 néhány pont, úgy hogy ezen Baryt változat rendkívül ritkának mondható. 



* Erteké zenek a természettud. köréből. Kiadja a mayt/. tud. Akadémia. VII. kötet. 

 IX. szám. 1876. 



■■^ Sitzungsber. d. k. Akad. d. Wissseuischufteu. Wien, 30. Bd. l-SOU. p. 28(i. 

 ^ Az id. helyen. 



* Ungeriifs Mineralreich von Joseph Jonas. Pest, 182U. \), 31. 



^ Elemente d. Min. v. C. F. Naumann. Zehnte Auíl. v. Dr. F. Zikkel. Leipzig. 

 1877. p. 426. 



