95 



könyökig az apró fedő tollak feketék, fehéres végekkel, részben szélesen 

 szürkén szegélyzett zászlókkal. Összetett szárny mellett e sötét fedő tollak 

 egy széles szalagot alkotnak, mely a harmadrendű szárnytollakra is 

 átmegyen, mert ezek a külső zászló belseje fekete, oldalszególye szürke, 

 belső zászlójuk tiszta fehér. A négy elsőrendű kormánytoll, fekete véggel, 

 egyébként olyan, a minőnek Naumann az ifjaknál mondja ; az ötödik és 

 hatodik ellenben világosszürke, fekete véggel. A fark vége élesen kirajzolt 

 széles, barnásfekete szegélylyel. A lábak sárgásak. A csőr fekete, az alsó 

 káva kiugró sarka alig észrevehetően sárgásán világosodó. 



A míg tehát a fej az ifjú korra vall, addig a hát a vén kornak felel 

 meg, a fark ismét az iíjú koré, úgy a csőr is, holott a nyak tövén álló sötét 

 gallér ismét vénségre vallana ; az alsó karon végig vonuló feketeség eddig 

 teljesen nem volt ismeretes s mi több, nem vallhat ifjú korra, mert a 

 rozsdásszinnek semmi nyoma benne. 



Megvallom, hogy reám nézve a Xcma Sahinii kérdése nincsen tisz- 

 tázva s kivált a fark fekete szegélye az, mely zavarólag hat reám. Eend- 

 szerint az ilyen határozott, éles rajz a kifejlődés teljességének tulajdon- 

 sága szokott lenni s nem hiheti az ember, hogy ha itt csakugyan az 

 ellenkező állana, e szegély oly tisztaságban jelen lehetne még akkor is, a 

 midőn a hát színezete már kifejlődött állapotra vall. 



Erősen gyanakszom, hogy a Xema Sahinii Leach név alatt több faj 

 lappang a leírásokban ; de ennek tisztázása az összes eddig leírt példányok 

 összehasonlításához van kötve, mit ez idő szerint nem teljesíthetek s a mi 

 továbbra is nyilt kérdés marad. 



HoLBÖLL szerint e jeles madár fészkelési területe rokonai között 

 legkevesebbre nyomul a sarktól délfelé. Grönland nyugoti partján legdélibb 

 fészkelő helye még 35 mértföldnyire van Upernaviktól északra az északi 

 szélesség 75° alatt. Middendorff ellenben a Taimyr folyó és tó környékén, 

 tehát 74'' alatt találta fészkelő félben s ha ez az észlelet helyes, akkor 

 losonczi példányunk a vándorútak nyugoti csoportjából is vetődhetett 

 hozzánk. 



