98 

 1. Család: SIKLÓFÉLÉK. 



COLUBEIDAE Bonap. 1831. 

 A fej felső lapját 9 jól MTcépezett paizs fedi. 



A siklófélélí teste igen hosszú, egyenlő vastag hengerforma vagy 

 közepén vastagabb orsóalakú, néha oldalról összenyomott kitűnő haspár 

 kánynyal. 



A fej a törzszsel egyenlő vastagságú vagy valamivel szélesebb, felül 9 

 paizszsal borítva. A felső orrpaizsok (internasalia) a legkisebbek, a falpaizsok 

 (parietalia) a legnagyobbak. A hosszúkás, barázdás homlokpaizs (frontale) 

 hátulsó szé'e 3 szögű csúcsa a falpaizsok közé nyomul. A fej oldalán van: 

 1 orrpaizs (nasale), 1 — 2 gyeplőpaizs (frênaie), 1 — 3 mellső és !2 — 4 hátulsó 

 szempaizs és halánték-paizs (temporale). Az orrpaizs (nasale) néha barázda 

 által két darabra oszlik. A mellső szempaizsok felsője háromszögű lap, mely 

 a fej felső lapjára kanyarodva s a szem előtt bemélyedve, kiálló párkányt képez. 



A szemek, melyeknek látója kerek vagy hosszúkás, a felső ajakpaizso- 

 kat érintik (határosak). A két pár álcsúcspajzs és a torokbarázda jól kifejlőd- 

 tek. A testen levő pikkelyek vagy simák vagy ormóltak. Haspaizsok egy- 

 sorúak, farkpaizsok párosak. A fark változó hosszaságú, tövétől. hegye felé 

 vékonyodó. Alfelpaizs mindig páros. Az áll- és szájpadcsontokban levő fogak 

 simák vagy barázdások, de nem csatornások ; méregmirigy gyei összekötvék. 



A siklófélék nappali állatok, szeretik a meleget és a világosságot s ilyen-- 

 kor igen elevenen mozognak, könnyen fölingereltetve, dühösen mennek az 

 ellenségnek. Máskor rövid idő alatt szelídülnek s eltűrik a fogságot. Ámbár 

 mint valódi szárazföldi állatok szárazon élnek, mégis van közöttük ügyes 

 kúszó és úszó is, a mely utóbbi előszeretettel vizek közelében tartózkodik, 

 hogy azokban táplálékát halászsza. A fiatalok rovarokkal élnek, a meglettek 

 gerinczes állatokkal táplálkoznak, melyeket mint élőket elnyelnek, vagy 

 előbb festőkkel körülgyűrő dz ve megfojtanak. Tágasán kitárható szájuk meg- 

 engedi, hogy a testénél vastagabb állatokat elnyeljenek. Fogságban igen sze- 

 retik a vizet. - A siklófélék tojnak. A nőstények oly helyekre rakják tojá- 

 saikat, a hol a meleg azokat kikölti. Ezen család az európai fauna kígyóinak 

 legnagyobb számát foglalja magába és nálunk 4 nem által van képviselve 

 u. m. : Tropidonotus, Callopeltis, Zamenis és Coronella. 



1. Nem. SIKLÓ. 



TEOPIDONOTUS Boie 1827. 



Ortnolt pikhelyei 19 — 21 sorban. Homlokpaizsa elül alig kiszélesedő. Felső szempaizs 

 nem kiálló. — Egy igen nagy halántéhpaizs. 



A siklók rendszerint nagyobb kigyók, testök oldalról összenyomott, 

 haspárkányuk nincsen. Fejők valamivel szélesebb törzsüknél, felül lapos. 



