100 



orrnyilas alatti barázda két darabra osztja, melyek közül az első nagyobb az 

 utolsónál. A gyeplöpaizs 4 szögű, magasabb mint széles, fedi a 2 felső ajak- 

 paizsot. Az egy mellső szempaizs kétszer oly magas mint széles, sík vagy 

 homorú, felső széle a fej felső lapjára görbült. A 3 hátulsó szempaizs egyenlő 

 nagyságú; a két alsóhoz csatlakozik a egy, hosszú halántékpaizs, a mely az 

 5 — 7 felső ajakpaizsot fedi. Felső ajakpaizs van 7, a 3. és 4. a szem alatt. 

 Alsó ajakpaizs van 10, az első 6 érintkezik az álcsúcspaizsokkal, melyek 

 utplsó párja hátrafelé igen széthajló. Pikkelyei rhomboidok, oldalai felé 

 nagyobbodók, élesen ormoltak, 19 hossz- és nem igen rézsútos haránt- 

 sorba elrendez vék. Haspaizs 163 — 177, farkpaizs 48 — 79 pár. Farka Vs az 

 egész hosszának. 



Alapszíne nem annyira tarkázott, változó; teste felül majd zöldes- 

 majd kékes-barna, kevés mocskos, veresbe játszva, majd pedig setét hamu- 

 színű, több elszórt fekete ponttal tarkázva. Állandó a kétfelől, a feje mögött, 

 álló majdnem félhold idomú, fehér — néha aranysárga folt, mely elül hátul egy 

 másik fekete: öl környeztetik.; ajakpajzsai fehérek;^ fekete szegélyűek; a has 

 elő része majd fehér, majd sárgás, hátrább a rendetlen fehér, kékes-fekete, 

 s a fark felé mindinkább kitűnőbb széles foltoktól a test alsó része ékes tar- 

 kaságot nyer, majd ismét a foltok összeolvadva, egyenlő színű végig futó 

 sávolyt képeznek, fehéren maradván a paizsok végei. 



Európának minden részét, a leghidegebbeket kivéve, lakja. Hazánkban 

 igen .gyakori, leginkább bokros vízpartokon tanyázik. Gyakran azonban 

 távol a víztől, hegyeken és völgyekben vagy emberi lakások közelében tar- 

 tózkodik, felkeresi az üres egér- vagy pátkánylyukakat. Jelenlétét erős pézs- 

 m as zag árulja el. 



Gyorsan csúszik, ügyesen úszik és jól kúszik. Télen mélyebben rejti 

 magát és téli álmot tart. A párosodást meleg tavaszi napokban végzi. A nős- 

 tény 20 — 30 mogyorónagyságú, kocsonyanemű anyaggal összekapcsolt, bőr- 

 állományú, héjas tojását a nap sugarainak kitett ganaj- vagy lombrakásba 

 rakja le, hol ezekből 3 hét múlva 4 — 6, újnyi hosszú kigyócskák bújnak ki. 



Élelme : halak, zöld- s varas békák, gőték és gyíkokból áll. 



A múzeumi gyűjteményben következő lelőhelyek vannak képviselve : 



Pest (Wagner 1st.). Tazlár (KubinyiFer,). Nagy-Szeben (Fuss). Zilah 

 (Pungur). Sár-Egres (Csók). 



Az irodalomban említtetik: Kassa (Jeitteles). ^ Nagy-Várad (Mo- 

 csáry). ^ Sátoralja-üjhelynél a Eonyva patakban (Mocsáry).^ Morovich, 

 Kupinova, Kovil, Titel (Steindachner). * 



.1 Prodiomus faunae Vertebrat. ZbG. XII. 1862. p. 245. 



^ Adatok Biharmegye faiiuájához. Math. term. közi. X. 1872. p. 172. 

 " Adatok Zemplén- és Ungmegyék faunájához. Math. term. közi. XIII. 1875. p. 143. 

 .' ■ * Verzeichniss ZbG. Xni. 1863. p. ll^l. 



