124 



még azáltal is, hogy : arczának mélyedése felül ékesen harántan-rovátkás 

 és élesen párkányzott, a párkányzat kissé liarántan-íves ; végtestének kék 

 első hátszelvénye végszélen keskeny zöldé«- aranyszínű szegélylyel ékesített, 

 , a harmadik szelvény végső szélének éles fogai sokkal hosszabbak s egy- 

 máshoz közelebb fekvők, a központi kimetszés keskenyen és mélyen íves, 

 szárnyainak sugársejtje a végén szélesebben nyitott. — Nagyságára, fejének 

 és végtestének alakjára és részben testének színezetére nézve, a Chrysis 

 inaequalis-hoz legközelebb áll; de nyakszirtének mindkét oldalán alul 

 egy-egy fogacskája van, végtestének első hátszelvénye kék, szárnyainak 

 sugársejtje a végén szélesebben nyitott. 



Budapest körül találtatott. 



11. Pompílus luctuosus. — Ater, brevissime fusco-sericeus et sparsim 

 nigro-pilosus ; mandibulis in medio rufis, apice nigris ; his basi, clypei in 

 medio leviter sinuati lateribus et orbitis internis subtus argenteo -serieeis; 

 inquiculis (in exemplaribus senis etiam aculeis) apice rufescentibus ; alis 

 fusco-hyalinis, apice fumatis, nervis tegulisque nigris. 



Femina: maculis mesosterni coxarumque omnium argenteo-sericeis; 

 tarsis anticis uniseriatim longe aculeatis; abdominis segmentis dorsalibus 

 1 — 3 margine apicali fasciatim glauco-sericeis, fasciis succesive angu- 

 stius interruptis. — Long. 14 — 16 »%^. 



Mas : tarsis anticis breviter aculeatis : abdominis segmentis dorsalibus 

 1 — 3 margine apicali fasciatim glauco-sericeis, fasciis integris antice anguste 

 emarginatis, septimo basi dense niveo-tomentoso. — Long. 12 '"f^. 



Species haec eximia in Hungária centrali in montibus ad Budám sitis 



mensibus Junio et Augusto rara est. 



Animadversio. — Pompilo moesto KI., spéciéi e Syria descriptae (Symbolae Physicae. 

 IV. 1834. tab. XXXVIII. fig. 12. Ç ) valde similis esse videtur, eandemque solum existimarem 

 speciem, si mas descriptus et data magnitiido feminae exemplaiibus nostris conveniens esset : 

 haec enim sunt Pompili viatico multo maiora et validiora ; auctor insuper pedes immaculatos 

 esse dicit. 



Mélyfekete, igen rövid barnás selyemszerű sűrű szőrözettél s itt-ott 

 hosszabb fekete szőrszálakkal fedett ; ragéinak közepe rőtszinű, vége fekete ; 

 ezeknek a töve s a középen sekélyen öblös szájvédőnek oldalai és a belső 

 szemkörök alul ezüstszínű selymes-szőrűek ; karmai (a nem friss kíkelésű 

 példányoknál a tövisek is) végeiken rőtszinbe játszók; szárnyai átlátszó- 

 barnásak, végeiken füstösek, ereik és tőpikkelyeik feketék. 



A nősténynél : a középmelloldalak és a csípők ezüstszínű selymes- 

 szőrűek; az első lábpár kocsái egy szoros hosszú tüskékkel fegy vérzettek; 

 végtestének 1 — 3 hátszelvénye hátsó felén kékesfehér-selyemfényű szőrrel 

 szalagszerűen ékesített s a szalagok mindinkább keskenyebben megszakí- 

 tották. — Hossza 14 — 16 »%^. 



A hímnél : az első lábpár kocsái rövid tüskékkel fegyverzettek ; vég- 

 testének 1 — 3 hátszelvénye hátsó felén kékesfehér-selyemfényű szőrrel sza- 



