lagszerüen ékesített, a szalagok egészek s csak elül kissé kicsi^jettek, a 

 hetedik tövön apró síirü hófehér bolyhos-szőrrel fedett. — Hossza 13 %j. 

 E szép faj a budai hegyeken jimins es augusztusban ritka. 



Észrevétel. — A Szyriából leírt Pompilus moestus-lioz igen hasoulónak lenni látszatik s 

 csupán annak tartanám, ha a hím is le volna írva és a nősténynek jelzett nagysága a mi péklá- 

 nyaiukéval megegyező volna; mert ezek a Pompilus viaticus-uál sokkal nagyobbak és testesebbek ; 

 de meg a szerző a lábakat nem-foltosaknak mondja. 



13. Pompilus laesus. — Ater, brevissime fusco-sericeus ; mandibulis 

 apice obscure-rufis ; pro- et metanoto flavo-rufis, illó transverso, hoc postice 

 oblique-truncato lateribusque supra leviter exciso-dentatis ; calcaribus 

 nigris, anticis hasi obscure-rufis ; ahs fumato-hyalinis, nervis teguhsque 

 nigris. — ? ; long. 6- — 9 •'«^„. 



Pompila coccineo F. colore et fonna metathoracis similis ; sed statura 

 fere dimidio minore, abdomine unicolore, alis ubique aequaliter fumatis 

 distinctus ; a Homonoti sanqiiinolenti F. femina verő, mihi in natura igiiota- 

 metathoracis forma alia, abdominis segmentis dorsalibus postice pube prui- 

 nosa fere argentea baud vestitis calcaribusque nigTÍs,praesertim differre videtur. 



In Hungária centrali mensibus Junio et Julio quattuor feminae con- 

 formes inventae. 



Mélyfekete, igen rövid barnás selyemszerű sürü szőrözettél fedett : 

 rágóinak a vége sötétes-rőtszinü ; torjának elő- és utóháta sárgásvörös, 

 amaz harántos, ez hátul ferdén-csonkított s oldalai felül sekélyen kimetszve- 

 fogasak; sarkantyúi feketék, az elsők tövükön sötét-rötszinüek ; szárnyai 

 füstösen-átlátszók, ereik és a tőpikkelyek feketék. — ? ; hossza 6 — 9 "'^. 



A Pompilus coccinens-hoz utótorjának szinezetére és alakjára nézve 

 hasonló ; de nagyságra csaknem félakkora, végteste egyszínű és szárnyai 

 mindenütt egyformán füstösek ; a Homonotus sanquinolentus nőstényétől 

 pedig — melyet természetben nem ismerek — azáltal különbözik, hogy 

 utótorja más alakú, végteste hátszelvényeinek hátsó szélén deres, csaknem 

 ezüstszínű pehely nincsen és sarkantyúi feketék. 



Budapest mellett, június és július hónaitokban, eddig négy, tökéle- 

 tesen egyenlő szinű nőstény gyűjtetett. 



13. Pompilus lateritius. — Niger, brevissime fusco-sericeus; labro, 

 clypei limbo apicali et mandibulis, apice excepto, rufis; clypeo, orbitis 

 internis subtus, mandibularum hasi, mesosterno, pedibus abdominisque 

 segmentis dorsalibus 1 — 3 margine apicali cinereo-pruinosis ; thorace 

 supra et lateribus tegulisque lateritiis, pectore nigro ; alis fumato-hyalinis, 

 nervis stigmateque nigris. — ? ; long. 8 "j/^. 



Colore thoracis CaUcurgo rtibricanti Lep. haud insiniilis esse videtur. 



Concinnam banc speciem in Hungária centrali, circa finem Julii, in 

 unico solum specimine detexi. 



Fekete, igen rövid barnás selyemszerü sűrű szőrözettél fedett; felső- 



