139 



crone metanoti apice profunde exciso non vero rotnndato, ano et tibiis tar- 

 sisqiie aliter eoloratis; mas insuper : segmentorum 4 — 6 lateribus denticulatis, 

 mox discedens. 



In Hungária centrali ad Budapestinum medio Junii et meridionali ad 

 paguni Grebenácz, circa finem Julii, in florenti Torili Anthrisco L., très 

 feminas et duos mares inveni. 



Fekete, fényes ; arczát sürti, testének többi részét ritkás rövid ezüst- 

 szinü szőrözet fedi ; falámjai barnásak ; fejtetője és nyakszirte finomul redő- 

 sen-pontozott ; elötorjának a középen megszakított hátsó része, vállgümői, 

 paizsának két foltja, utópaizsa s ennek pikkelyei és tőrének a vége halvány- 

 sárgák ; torjának középháta és a paizs szétszórtan és elég erősen pontozott; 

 az utóliát tőre meglehetősen széles, mélyen csatornás, a vége felé szélesedő 

 s a végén mélyen kimetszett ; végtestének két első hátszelvénye kissé szét- 

 szórtan, a többi sűrűn pontozott, utolsó hátszelvénye fekete, a végén rőt- 

 szinbe játszó és sekélyen kimetszett; lábai feketék vagy barnás-feketék, igen 

 fényesek, a két első lábpár térdei és czombjai alul (a nőstényeknél széleseb- 

 ben, a hímeknél keskenyebben), első lábszárai (a hímeknél a közbülsők is) 

 kívülről, a két hátsó vagy csak a hátsó pedig csak a tövén halvány sárgák, 

 első kocsái és a hátulsók első íze tövön barnás-sárgák, a közbülsők és a hát- 

 sók három első íze barnás-feketék, végeiken rőtszinüek, a többiek világos 

 rozsdabarnák, a- sarkantyúk szennysárgák ; a nőstények szárnyai sárgásán, a 

 hímeké tisztán átlátszók, ereik és jegyök barnásak, a szegél^^ér tövön és a 

 tőpikkelyek halványsárgák. 



A nőstény : csápjai feketék, az ostor alul és a végén sötétes-rötszinű ; 

 rágói rőtszinbe játszó szurokfeketék vagy néha tövükön fehéres- sárgák ; vég- 

 teste 1 — 5 hátszelvényének hátsó szélét széles halványsárga szalag ékesíti, 

 az elsőnek szalagja keskenyen megszakított, a másodiké szélesen, a harma- 

 diké keskenyen kimetszett, a hasszelvények közöl a másodikon széles vagy 

 igen keskeny, a 3 — 4 keskeny halványsárga szalag van s e két utóbbinak 

 szalagja szélesen megszakított; fulánkja rőtszinű. — Hossza 7V2 — 8 "}(«. 



A hím : csápjai feketék, az ostor a végén sötétes-rötszinű ; rágói szu- 

 rokfeketék; végteste 1 — 6 hátszelvényének hátsó szélét folyton keskenyedő 

 halványsárga szalag ékesíti, az öt első szalag megszakított s inkább csak 

 oldalfoltokat képez, a 4 — G szelvény oldalain kis és némileg tompa fogacs- 

 kákkal fegyverzett; hasa egyszínű fekete. — Hossza 6 — GV2''%,. 



Az Oxyhelus elcgantulus-hoz színezetére nézve hasonló ; de a nőstény ^ 

 különbözik tőle azáltal, hogy nagyobb, teste mindenütt szétszórtabban pon- 

 tozott, fejének és torjának felső része nem érczes, utóhátának a tőre a végén 

 mélyen kimetszett, nem pedig kerekített, fekete végszelvénye csak a legvé- 

 gén rőtszinű és lábai másképen színezettek. — Színezetére nézve az Oxyhelus 



' Az 0. degantulus hímjét én sem ismerem. 



