157 



indokai csak másodsorban voltak igazán tudományosak ; de hát itthon 

 folyt s követtem vele szemközt azt a hitet : «a tudományosabb fél majd 

 csak észreveszi magát és az objectivitás álláspontjára térve, elvégre győzni 

 fog.» De már az, hogy az itthon a «nyilt- térbe« került harcz a külföldre 

 vitetik, rendkívül komolylyá teszi a bajt és megedzett abban az elhatáro- 

 zásban, hogy az egésznek véget vetni iparkodjam. 



Az utóbb felhozottakra nézve álljon itt az, hogy a Regensburgban 

 megjelenő «Flóra» folyóiratban egy mellékletet találtam, a melyen két 

 budapesti neves füvész harczot folytat oly kérdésben, a mely fölött erede- 

 tileg magyar közlönyben vitatkoztak ; továbbá a bécsi «K. k. zoologisch - 

 botanische Gesellschaft» 1878-dik évi kötetében, a 341-dik oldalon Knapp 

 J, Armin tollából egy nyilván Budapestről sugalmazott ol}^ támadás jelent 

 meg egy budapesti füvész ellen, melynek ócsárló, lerántó hangja egyedül 

 áll az összes tudományos irodalomban, és a mely ócsárlás nem éri be a 

 füvészszel, hanem berántja egyszersmind a m. tud. Akadémiát is ! ^ Ez már 

 tűrhetetlen. 



Kettős feladat áll előttem. Az első az, hogy kimutassam, miszerint 

 senki sincsen feljogosítva arra, hogj" a maga személyes bajával, érdekével 

 azonosítsa a magyar tudományos törekvések fennálló viszonj^ait, esetleg, 

 hogy a subjectivitásból folyó szenvedélyesség által elragadtatva, egyenesen 

 compromittálja azokat. A második az, hogj^ a harcz okozóját vagy okozóit 

 fölkutassam és tudományos szempontból megítéljem. 



Az elsőre nézve fölhozom, hogy 1875-ig füvészetünk irodalma lassan 

 bár, de folytonosan és békésen fejlődött. A phanerogam és cryptogam növé- 

 nyeknek voltak mívelői és a m. tud. Akadémia hozzáláthatott egy mom- 

 mentalis mü kiadásához. A mi a vitatkozásokat illeti, azok soha sem lépték 

 át az irodalmi tisztesség határát s a rosszhiszemű személyeskedésnek még 

 nyomát sem találjuk. E viszonyok a magyar füvészek többségére nézve még 

 ma is fennállanak, s így egyedül ezek adják meg az alapot, a melyről a 

 magyar füvészet viszonyai megítélendők. Lehetővé vált, hogy dr. Kanitz 

 Ágost Kolozsvárit egy növénytani havi folyóiratot megalapíthatott ; hogy a 

 magyar nemzeti múzeum természetrajzi közlönyében a füvészetnek is 

 rovatot nyithatott; e mellett jutottak dolgozatok a m. tud. Akadémiának, 

 a term. tud. Társulat közlönyének ; a vállalatok és intézetek gondoskodtak 

 objectiv bírálatról. Mindezek kifolyásai és egyszersmind fokjelzői a füvé- 

 szeti szellemnek és épen ezért egyesek nem kereshetik sem önmagokban, 

 sem egyes ellenfeleikben a magyar füvészet viszonyainak képét, ha mégis 

 teszik, haszontalan személyeskedést mi veinek ott, a hol csak a legszigorúbb 

 tárgyilagosság lehet helyén. 



' T'gjis mintáz irodalmi tisztességre rátaitós ember s úgyis mint a nevezett társulat tagja 

 sajnálatomat fejezem ki, hogy ily hallatlan dolog a t'irsulat előkelő irataiba fölvétetett. 



