158 



Ha tehát a személyeskedve , rosszhiszemüleg perlekedő felek mind- 

 untalan «szomorú viszonyokról» beszélnek, csak önmagukat jellemzik — a 

 magyar lüvészet viszonyait legkevésbbé sem. Ennyit ezekről ; s most átté- 

 rek a feladat második részére. 



A ma már teljesen elmérgesedett liarcz az irodalom tanúsága szerint 

 1875 óta foly, a mióta t. i. dr. Borbás Vincze ur föllépett s úgynevezett 

 «kritikái» működését megkezdte. 



Eészemről minden telhetőt elkövettem a végett, hogy e működést az 

 objectivitás szempontjából megítélhessem. Az ö és ellenfelei munkálatait 

 sorban vettem elő és csupán csak az igazságot tartottam szemem előtt. 



E kutatás egy igen nevezetes rendszer fölfedezéséhez vezetett, mely 

 teljesen dr. Borbás Vincze ur sajátja, teljes világosságba helyezi hivatotfcsá- 

 gát, bizonyos «kritika» gyakorlására. Megvallom, hogy a tudományos iroda- 

 lomban való hosszú gyakorlatomban ehhez fogható rendszert nem találtam. 



Hogy e rendszert érthetővé tegyem, ideigtatok egy pár, dr. Borbás 

 úrtól származó jellemző «kutatási sort». 



A Kazánvölgy mészszikláin talált Borbás ur egy Poa fajt. 



1874-ben az «Akad. Közi.» XI. 252. lapján nevezi „Poa caesia Sm." 



1875-ben az «Oest. bot. Zeit.» 304. lapján nevezi 



,,Poa Pannonica Kern." 



1876-ban az «Akad. KözL» XHI. 27—28. lapján nevezi 



„Poa attenuata Trin." 



1878-ban az «Oest. bot. Zeit.» 1B5. lapján nevezi „Poa praecox." 

 s e név alatt le is írja az «Akad. közi.» XV. 53. lapján; de már nem külön- 

 bözteti főkép a „Poa Pannonica Kern"-töl, hanem a „Poa bulbosa L."-től! 

 s megjegyezi, hogy e Poa a Kerner növényétől „egész termete által külön- 

 bözik /" a mi azonban nem volt akadály, hogy 1875-ben mégis .,Poa Pan- 

 nonica Kern"-nek lássa és közölje ! E sorozatnak a vége az, hogy ma sem 

 tudjuk : mi tehát ez az ötször variált boldogtalan növény ? 



A Domugleden és Arzsánán talált Borbás ur egy Cotoneastert, tehát 

 egy a «közönségesebbek» sorába tartozó növényt. 



1874-ben az «Akad. közi.» XI. 286. lapján nevezi 



„Gotoneaster tomentosa. Lincll." 



1876-ban az «Akad. közi.» XIII. 26. lapján nevezi 



„Gotoneaster Parnassica Boiss. Heldr." 



1877-ben az «Oest. bot. Zeit.» 425. lapján 



„Gotoneaster integerrima Med." 



Lássuk a Mehádiában talált Lapsanát. 



1874-ben az «Akad. közi.» XI. 262. lapján nevezi 



„Lapsana communis L." 



1875-ben az «Oest. bot. Zeit.» 304. lapján nevezi 



„Lapsana Pisidiaca Bois." 



