165 



randa; ab hoc et hujus varietatibus autein, — caule elato, virgatoque 

 ramosissimo ; foliis angustissimis, linearibusque, floribus minoribus; glo- 

 meriüis parvis ; spicis interruptis gracilibus ; inflorescentia majori, magis- 

 que compositá — , valde, adeoque differt ut habitum proprium, eminentem- 

 que exhibet. — Congruit verő cum Chenopodio glauco L : substantia 

 coloreque caulis ; farina ; coloreque foliorum ; structura florum et fructuum. 



Chenopodium (Laboda) a Chenopodiastrum Moquin-Tand. fajcsoport- 

 ból. Gyökere egynyári; szárai dudvanemüek, felegyenesedök, magasak, 

 sápadtak vagy vereslök, zöld csíkokkal jegyzettek, rendszerint igen ágasak ; 

 ágai felállók, levelesek, virágfüzéreket viselők; levelei közül a felsőbbek igen 

 keskenyek, szálasán nyelvszerüek, (1 — 3 %n szélesek) épszélüek, az alsóbbak 

 középen szélesebbek (3 — 4 '"fm szélesek) különben szintén keskeny szálasak, és 

 egyik szélükön vagy mind a kettőn öblösen egy egy fognak, de mindnyája meg- 

 nyúlt 5 — 7-5 %^ hosszú), továbbá hosszú nyélbe keskenyedök, szelőkön gyen- 

 gén hátratörtek, fent zöldek, alant lisztesek és ép ezért szürkén fakók is; virágai 

 aprók, mintegy 1 ''% szélesek ; virággomolyai kevés virágnak és vékony s meg- 

 nyúlt tengelyen szakgatottanf üzéresek ; füzérei karcsúk s megnyúltak (7 — 30%i 

 hosszúak) ; virágzata sok füzérből összetett, melyek közül az alsóbbak levél 

 által támogattatnak, a felsőbbek pedig sürün állok ; lejjle 4 sallangú, ritkán 

 eltörpülés folytán 3 sallangú, a termés felett nem ér egészen össze, sal- 

 langjai ormótlanok, kerekítettek, tojásdad hosszúkások, hártyásszegélyüek ; 

 magrejtője zöldes vagy vereslő ; magva a virág alapsikja irányában (szin- 

 tesen) fekvő, fényes, sima, laposra összenyomott, szélén alig észrevehe- 

 tően éles. 



Terem Erdélyben Torda mellett, megmunkált és gazos helyeken, — 

 hol igen tisztelt, a füvészetben annyira járatos Wolff Gábor gyógyszerész 

 ur fedezte fel, s velem közleni szíves volt. Legyen ezért a Chenopodiumok 

 ez egyik legszebb faja, az ö érdemeinek szentelve. 



E növény legközelebb áll a Chenopodium glaucum L.-hez, s jellegei 

 alapján a Chenepodiumok 1 özött csupán ezzel hasonlítandó össze, mert 

 más eddig ismeretes Chenopodiumtól annyira eltér, hogy az azokkal való 

 összehasonlítása mar fölösleges. A Chenopodium glaucumtól s annak fajtái- 

 tól is, aránylag nagyon s nevezetesen annyira eltér, hogy egész termetében 

 feltűnővé és sajátossá válik. Az eltérő jellegek főkép ezek : hogy szára 

 magas és vesszösen ágas ; hogy levelei igen keskenyek és szálasak, hogy 

 virágai apróbbak ; hogy virággomolyai is aprók ; hogy füzérei szakgatot- 

 tak és karcsúak ; hogy virágzata nagyobb és jobban összetett. 



A Chenopodium glaucum L.-vel megegyező jellegei pedig : szárának 

 állománya és színe ; leveleinek színe és lisztessége ; virágjainak és termé- 

 seinek alkotása. 



A Chenopodium Wolfíii-t oly növénynek tekintem, mely a létérti küz- 

 delemben a Ch. glaucumtól kiválott. De mikor, és hol válott ki ? Minthogy 



