166 



eddig feltűnő termete daczára sem volt ismeretes, — közel áll a gondolat, 

 hogy nem régen válott ki, valamint az is, liogy elterjedési köre manap még 

 csekély lehet. 



16. Genista tinctoria L. var. Banatica Simk. 



Habitu notisque Genistae tinctoriae hiimilis similis, — sed ab eâ 

 ovariis legu))iinibnsqiie ex albo serieeis distincte}. 



Habitat solo lösz-aceo in apricis ad pagum Armoenis, Hungáriáé 

 austro-orientalis. 



E növény, melyet a Bánátban Armönis falunál a Lazura-hegy napos 

 lösz talaján szedtem 1874 aug. 5 -ikén fehérlő it selymes maghonain és termé- 

 sein kívül, melyek öt a Genista tinctoria L. töalakjaitól megkülönböztetik, 

 egészen hasonló a G. tinctoria L. alacsony termetű alakjaihoz. 



A rokon Genisták közül a G. depressa M. B.-hoz is közeledik ; csak 

 hogy a G. depressának pillásan borzas meze, mélyen barázdás, vékony, 

 lefekvö szára és ágai, valamint selymes csészéi vannak, mig a mi növé- 

 nyünk alig pelyhesedö mezű, szára s ágai nem vékonyabbak s mélyebben 

 nem barázdások mint a G. tinctoriánál, söt nem is lefekvök, és végül csé- 

 széje meztelen, vagy legfeljebb az 5 föeren és a csészenyilás szélein bír 

 gyenge s apró szőrökkel. 



A Genista tinctoria var. Banatica-nak érdekességet kölcsönöz azon 

 körülmény, hogy a G. tinctoria csoportból eddig ismert Genisták sorozata 

 közt egy hézagot tölt ki. Ismertetés ugyanis, hogy a szőrös termésű G. ovata 

 W.-K.-nek van egy meztelen termésű fajtája, t. i. a G. Mayeri Janka; 

 továbbá hogy a szőrös termésű G. coriacea Kit. Add. 301 [G. Hungarica 

 Kern.]-nak is van egy meztelen termésű fajtája, t. i. a G. pubescens Lang : 

 hiányzott tehát eddig a meztelen termésű G. tinctoria L.-nek szőrös ter- 

 mésű fajtája, — a mely fajta az általam itt tárgyalt növényben föl lett 

 fedezve. 



A G. tinctoria csoportban a termés szörözetét fajjellegnek venni nem 

 lehet. Indokolhatom ez állításomat először azzal, hogy vannak G. pubes- 

 cens-eim, melyeknél a maghon a bibeszár alatt közvetlenül szőrös varratu, 

 de alább nem, — ezek tehát oly G. pubescensek, melyek a G. coriaceahoz 

 átmenetet képeznek ; indokolom másodszor azzal, hogy Tolcsva mellett a 

 Mandolin hegyen szedtem egy oly G. pubescens-t, mely egész rendes jelle- 

 gűnek látszott, — számos meztelen termései között azonban feltűnik egy 

 magános termése, mely egész felületén ritka, ráfekvő szőröktől selymes. 



Nagyváradon, 1879 ápril 19. 



