200 



Szinte megfoghatatlannak látszik, miként képesek kivált fias korukban 

 a szükséges eledelt kedvezőtlen időben összeszerezni, hogy bírnak létezni. 

 A megfejtést abban gyanítom, hogy a hőmérsék leszállása csökkenti az 

 életműködést s úgy, a mint a telet átaluszszák, átaluszszák a melegebb 

 évszak .kedvezőtlen időpontjait is. 



Várak, templomok padlásain, szóval oly helyeken, a hol nem zavar- 

 tatnak s a hol napszakán át is félhomály uralkodik, úgy látszik nappal is 

 el-eljárnak táplálék után. ^ 



Az mindenesetre áll, hogy természetszerint hosszú tétlenségöket 

 minden kedvező alkalommal szeretik félbeszakítani. ^ 



Az éjjeli pillangókat különösen kedvelik s ez eledelre mintegy ráter- 

 mettek; önkénytelenül emlékeztetnek a lappantyúra úgy röpülésök, mint 

 a mélyen hasított száj által is. 



A test sajátossága minden bizonynyal leginkább az első végtagok 

 alkatában rejlik, melyeket úgy röpülésre mint mászó járásra is használhat- 

 nak ; csatlakozik ezekhez a fül alkata, mely hangfogó és tapintó is s úgy 

 látszik az életmódhoz képest változatos, talán épen fajszerint is s leginkább 

 a fülcsap változatosságában kifejezve. 



Mászáskor az elökart mellfelé rakják, messze előre tolják; megkapasz- 

 kodva, a hátsó végtagokat inkább maguk után vonszolják. Kúszáskor az 

 előkar ízületével tapogatódznak, keresik a megkapaszkodásra alkalmas tár- 

 gyakat, s ezekre a minden irányban mozgatható hüvelykkel felakaszkodnak. 



Szintén a mellső végtagokra támaszkodnak akkor is, ha lejtő síkokon 

 testök előrészét emelik, hogy körültekintsenek vagy egyáltalában felemel- 

 kedjenek. 



Minden irányban, felfelé, lefelé, oldalt kúszhatnak s ott, a hol rovát- 

 kákra, érdes felül etekre akadnak, a kúszást elég gyorsan és ügyesen végzik. 



E mel lett képesek a hüvelyk karmán, vagy a hátsó végtagok egy 

 karmán is tartósan lógni, a mikor azután a test ferdén áll. 



Oly üregekben is, a melyeket testökkel teljesen kitöltenek még mindig 

 megfordulni képesek ; egyáltalában testök igen hajlékony. 



A hátsó végtagokon, tehát fejjel lefelé lógva, sok mozgékonyságot fejt- 

 hetnek ki, oly formán, mint a hátsó lábakkal megkapaszkodott hernyó 

 előtestét mozgatni szokta. 



A hol a kúszás kiválóan nehéz, kitátják szájukat, olykor épen fogaikat 

 csattogatják. 



A röpülöhártyát kúszáskor csak ritkán bontják ki, leginkább akkor, 

 ha a tárgyakat másképen el nem érhetik. 



1 EztkivâltVajda-Huuyad vára padlásain vettem észre, hol a denevérek folyton repkedtek, 

 ^ Erre nézve érdekes az, hogy az 1842. évi július 8-kán bekövetkezett teljes napfogyatkozás 

 ideje alatt Budapesten a denevérek szerte röpkedtek. 



