âoâ 



ban tartózkodnak, leginkább a mag- és lisztrakodók körül találliatók, mint- 

 hogy az ezekben fejlődő számos kártékony rovarokkal kényelmesebben 

 táplálkozhatnak. 



Némely fajok a faodvakat kedvelik s itt mindig a bebúvó lyuk felett 

 tartózkodnak. 



A barlangokban olykor épen tömérdek denevér tartózkodik, még pedig 

 csoportosan; leginkább a boltozatokat raj módra lepi el s helyen közön 

 a barlangfenék megfelelő részein vastag guáno-rétegek támadnak. 



I. SIMA OREU DENEVÉREK. 



Első csoport. Széles fülcsappal biró denevérek. 



A fülcsap közepetáján legszélesebb ; az első és utolsó szájpadredö 

 osztatlan. 



A röpülő hártya aránylag keskeny s ezért az ötödik ujj csak kevéssel 

 hosszabb, mint a harmadik ujj első és második ize együttvéve ; az ötödik 

 ujj második íze alig hosszabb a harmadik ujj első és második ízénél. 



A röpülő hártya a lábtöcsontokig ér s oda nőtt. Alsó oldala a kar 

 hosszában az ötödik ujj végső ízének majdnem közepéig sűrű szőrrel borítva- 



Nem. VESPERUGO. 



Denevér. Fledermaus. 

 Nemi jegyek: 



Összesen 34 fog. A felső állkapocs mindkét felén 4 — 4 zápfog és egy 

 kis, eltörpült, az első hegyes zápfog közé és mögé beékelt pótlékfog 

 (Lückenzahn). 



Az alsó állkapocs feleiben 5 — 5 zápfog. 



Állandóan hét szájpadredö, 



A koponya teteje lapos, az orr hátával egy színvonalban. 



Valamennyi fajnál a fül külső széle a fülcsapot jóval túlhaladja; a 

 belső széle a fültö felé tom]Dán lekanyarítva s abban a vonalban, a melybe 

 az orrnyilas és szem esik, az alaptól elválik. 



A fülcsap belső széle homorú, befelé fordított; a külső szél alapján 

 egy fog. 



A száj mélyen, a szemekig hasított. 



A fark utolsó íze csak felehosszát teszi a hüvelyknek s a röpülő 

 hártyából szabadon kiáll. 



A hátsó végtagok sarkantyú nyújtvánj^a egy bőrredővel, a melynek 

 közepén keresztbe egy ízlemez látható; a talpak ránczosak, dudor nélkül 

 valók. 



