211 



1. Th. melasoides LaiJ. de Casteln. 



Revue Eutom. III. 169. — Castelu. Hist. Nat. d' Ins. Coléopt. I. 224. (18i0). — Bach, Käfer 

 Fauna II. 24. — Kiesenw. Nat. d. Ins. Deutsch. IV. 194. — Jacqu. Du Val, Gen. Coléopt. Europ. 

 III. pl. 27. — Bonvoul. Monogr. d. Eucném. 97. pi. 4. f. 7. — Seidlitz Fauna Baltica. 107. — 



Redtenb. Faun. Austr. Edit. III. 523. 

 Isorhipis Lepaigei, Lacord. et Boisd. Faun. Entom. de Paris. I. 623. Nematodes strepens, Eedt. 



Quaedam gen. et. spec. Col. 9. 



Niger, vei piceo-niger, fiavescenti griseo-pubescens ; antennis vei 

 rufo-ferriigineis vei plus-minusve brunescentibus ; elytris nonnunquam 

 rufo-feiTugineis, vei soliimmodo ad suturam infra sciitelliim rufescentibus. 

 Capite rugoso-punctato, fronte antice verruca parva laevi notata, Pronoto 

 latitudine parum longiore, antice modice angustato, lateribus plus-minusve 

 late impressis, dorso canalicula longitudinali, basi profundiore, antice ple- 

 rumque evanescente exarato, mediocriter, subdense, ad angulos posticos 

 acutos rugose punctato. Scutello breviter ovato. Elytris elongatis, pronoto 

 fere quater longioribus, usque infra medium parallelis, bine versus apicem 

 sensim angustatis ; subtiliter, versus latéra evanescenti striatis et dense 

 granulatis. Pedibus vel bruneo-ferrugineis, vel liruneis, tibiis tarsisque 

 dilutioribus. Ventris segmento quarto et quinto apice longitudinaliter 

 carinatis. 



Longit. 7—11 '>%. 



Hungáriáé meridionalis Comitatuum Krasso et Szörény nee non Sla- 

 voniae, in truncis emortuis, siccis vel subputridis Fagi degit. 



Fekete vagy barnás-fekete, sárgás-szürke szörcsékkel meglebetös 

 sűrűn borított; csápjai vagy rozsdabarnák vagy pedig többé-kevésbbé söté- 

 tebb színűek ; a röptyük néba szintén vagy egészen rötbarnák vagy ily szín 

 csupán a paizs alatt látszik kissé előtűnni. Feje redősen pontozott ; hom- 

 loka elül kis sima petytyel jelölt. Torja szélességénél csekélylyel hosszabb, 

 elül kissé keskenyedett , oldalvást többé-kevésbbé szélesen benyomott, 

 lioszszában csatornával ellátott, mely alapjánál mélyebb s elül több- 

 nyire enyészetes; felülete középszerűen, de meglehetős sűrűn, a hátsó 

 hegyes szögletek körül redősen pontozott. Paizsa rövid-tojásdad. Eöptyűi 

 hosszak, a torjnál majdnem még háromszor hosszabbak, közepeiken túlig pár- 

 huzamosak, innentől kezdve pedig végeik felé lassúdadan keskenyedettek ; 

 finomul, az oldalak felé enyészetesen rovátkoltak és sűrűn szemercsékkel 

 borítottak. Lábai vagy rozsdabarnák vagy sötétbarnások, lábszáraik s 

 kocsáik valamival halványabbak. Hasának negyedik s ötödik szelvénye 

 végén hossz -ormócskával ellátott. 



Hossza 7—11 «i^. '' 



A krassó- és szörénymegyei, valamint a szlavóniai erdőkben száraz 

 vagy félig korhadt bükkfákon található. 



Termcszetrujzi fiizcteh. in., kniet ív. füzet. 15 



