219 



maris dimidio corpore longioribus, pectinatis, feminae acute serratis. Pro- 

 noto longitudine paulo latiore, antice parum angiistato, valde convexo, sat 

 dense, ad latéra rugosiuscule punctato, disco utrinque foveola parva, non- 

 nunquam obsoleta vel déficiente, basi vero medio foveolis approximatis, 

 cannula tenui divisis et ad angulos posticos impressione obliqua notato ; 

 carinnlis postocularibus ultra medium se extendentibus, inferioribus vero 

 medium attingentibus. Prosterni canalicula polita, postice parum dilatata. 

 Scutello oblongo, longitudinaliter convexo. Elytris basi intra humeros 

 oblique imjjressis, mediocriter convexis, obsolete striatis, stria prima basi 

 distincta et apice j)rofunde impressa, interstitiis sat dense transversim 

 rugoso-punctatis. 



Longit. 3V2— 41/2 '"%,. 



In Comitatu Szaladiensi et Szörényensi atque in Transsylvania collectus. 



Hosszúkás , fekete, fényes, szürke szörcsékkel középszerűen födött ; 

 czombjai barnák, lábszárai s kocsái barnasárgák. Feje domborodott, sűrűn 

 redősen pontozott, homloka a csápok közt és sisakja, mely alapjánál 

 nagyon összeszorult, hosszában benyomott, fejtetője vékony, többé-ke- 

 vésbbé kifejlődött hosszormócskával ellátott. A hím csápjai a feltestnél 

 hosszabbak és fésűsek, a nőstényéi pedig fűrészesek. Torja hosszánál vala- 

 mivel szélesebb, elül kevéssé keskenyedett, nagyon domborodott és megle- 

 hetősen sűrűn, az oldalukon kissé redősen pontozott, korongja mindkét 

 felén kis, néha enyészetes vagy hiányzó, alapja közepén szinte két, vékony 

 ormócskával elválasztott gödörcsével és a hátsó szögletek mellett ferde 

 l)enyomással van jelölve ; a szemek mögött hátrafelé irányúit ormócska a 

 törj közepét meghaladja, a hátsó szögletektől felfelé húzódó pedig a lehajló 

 oldallapok közepéig terjed. Az elömell csatornái fényesek s alul kissé 

 szélesbedettek. A paizs hossziikás s hosszában domborodott. A röptyük 

 végeik felé lassúdadan keskenyedettek, alapjuknál a vállszögleteken belül 

 ferdén benyomottak, középszerűen domborodottak s enyészetesen rovátkol- 

 tak ; az első rovátka az alapnál nyilvános, végén pedig mélyen bevésett ; a 

 köztércsék meglehetősen sűrűn és haránt redősen pontozottak. 

 Hossza 31/2 — 4.V2 *%i. 



Ezen Európában meglehetősen elterjedett faj Zalamegyében a Bakony- 

 ban és Szörény megy ében a Herkules-fürdőnél, valamint Erdélyben is, de 

 csak szórványosan fordul elő. 



2. D. lep idus liosenhauer. 



^ricrorhagus lepidiis Koseuh. Beitr. zur las. Fauna Europas. 1-4. (1847). Kieseuw. Natui-g. d. lus. 

 Deutschi. IV. 201. - Bouvoul. Mouogr. d. Eucaém. 530. — Eedtenb. Faun. Austr. Edit. 3. I. 524. 

 Dirbagus nitidus Costa, Ann. dell. Acad, dei Aspir. 8er. 2. I. 101. (1847). — Redtenb. Faun. 



Austr. Edit. 2. I. 485. 

 Mierorbagus Manueli Fairm. Ann. d. la Soc. Entom. de France. 3. Ser. 1856. 530. Ç . 



i). pygmaeo valde similis, sed plerumque major, anteniiis maris Ion- 



