237 



teste kissé fényes, közéi^sö bátszelvényei sűrűn s némileg redősen jíonto- 

 zottak ; szárnyai átlátszók, ereik barnák, a töpikkelyek sötétes-rötszinűek. 

 — cT ; hossza 1 1 w/,j. 



Az Eucera Caspica és amplitarsis -hoz alakjára és színezetére, vala- 

 mint a hátsó lábpár terjéinek alkotására nézve igen hasonló. 



E fajt : fekete felsöaj káról, vékony csápjairól, fénytelen torjáról, vég- 

 teste hátsó szelvényeinek fekete szörösségéröl, hasa hatodik szelvényének 

 pontozataiból kiálló szőrszálairól és mély hosszcsatornájáról, hátsó terjéi- 

 nek a vége felé való kiszélesedéséről, a rokon fajoktól könnyű megkülön- 

 ])öztetni. 



Budajîest mellett a Sashegyen, ez év áj)ril havának a vége felé, 

 szintén Bíró Lajos födözte fel. 



18. Tetralonia Lyncea. — Nigra; tarsis fuscis, unquiculis basi ferrii- 

 gineis, calcaribus fusco-testaceis ; mandibulis ante apicem late ruíis ; labro 

 et clypeo fere totó flavis, hoc apice anguste rufo-limbato ; antennis cras- 

 siusculis, 10*«^ longis, articulo tertio longitudine multo latiore; mesonoto 

 et scutello subnitidis, illó sat sj)arsim, hoc confertius minus crasse j)unc- 

 tatis ; abdomine nigro-j^iceo, segmentorum marginibus posticis anguste 

 rufo-limbatis, dorsalibus parte basali dense sed minus crasse, parte apicali 

 densissime subtiliter punctatis ; capite et thorace supra segmentoque primo 

 dorsali abdominis ochraceo-villosis, reliquis : 2 — 3 basi et lateribus, 4 — 5 

 totis griseo-, sexto verő fulvescenti-griseo dense tomentosis, duobus penul- 

 timis lateribus dentatis, valvula anali dorsali confertim punctata; segmentis 

 ventralibus dense punctulatis et ochraceo-fimbriatis, ultimo canalicula 

 longitu dinali obsoleta instructo ; metatarsis intus rufo-hirtis ; alis hyalinis, 

 nervis rufo-piceis, tegulis obscure-rufis. — r? ; long 12 *"/„. 



In Hungária meridionali-orientaH , initio Augusti Imius anni, a 

 LuDovico Bíró inventa. 



Fekete; kocsái barnásak, karmai tövön rozsdabarnák, sarkantyúi 

 barnás-szennysárgák ; rágói végeik előtt szélesen rötszinűek ; felsöajka és 

 száj védője csaknem egészen sárga s ez utóbbi alul keskenyen rötszínnel 

 szegélyzett; csápjai meglehetősen vastagok, 10 "»^ hosszúak, harmadik ízök 

 sokkal szélesebb mint a milyen hosszú; középtorja és paizsa kissé fényes, 

 amaz némileg szétszórtan, ez sűrűbben, de kevéssé erősen pontozott; vég- 

 teste fekete-szurokszínű, szelvényeinek hátsó széle keskenyen rőtszínnel 

 szegélyzett, felül mellső részökön sűrűn, de nem erősen, hátsó részökön 

 ellenben igen sűrűn s finoman pontozottak; fejét és torját felül s végtes- 

 tének első hátszelvényét szennysárga hosszú szőrözet fedi, a többiek közöl : 

 a 2 — 3 tövén és oldalain, a 4 — 5 egészen daraszínű, a hatodikon pedig 

 sárgásszürke sűrű molyhos szőrözet van, a két utolsó előtti oldalain foggal 

 fegyverzett, felső pelczéje sűrűn pontozott; hasának szelvényei sűrűn s 

 finoman pontozottak és szennysárgás rojtos szőrűek, az utolsó enyészetes 



