ovábbá intézetünk ez osztályát: a k. m. Természettudományi Társulat 1804 

 és Frivaldszky Imre 1186 i^éldánynyal. Külföldön tartózkodó hazánkfiai 

 közül többen a távolban is megemlékeztek nemzeti intézetünkről, így 

 DoLEScHALL Lajos Jáva- és Amboinából 2390, Duka Tivadar Kelet-Indiából 

 2812, Xantus János Észak- és Középamerikából 7G78, Vidéky László Dél- 

 Amerikából 214, Tóth Kálmán mérnök szintén iigj^anonnan 178, Yrre- 

 r.ÉLYi Imre mérnök Mexicóból 017 és ScnríRTZENLrcHNEn Seres a M. Tudo- 

 mánj^os Akadémia által szintén Mexicóból 162 példányt ajándékozván. 

 Hasonlóan külföldi tárgyakkal gyarapiták még osztálymikat : Abdulah bey 

 (Hammerscbmidt), Döry Lajos, Fehér Miklós, dr. Glós Samu, dr. Nendt- 

 viCH Károly, Nosticz-Eieneck Paulina grófné, báró Sina Simon, Titius 

 Pius, Velits Károly, Vörös Dániel, a pesti állatkerti társulat s több párt- 

 fogó, kik egy. Kovács János által Egyiptomban szerzett 876 példányból 

 álló gyűjteményt ajándékoztak. A hazai tárgyak ajándékozói közül főleg 

 megemlítendök : Jeitteles Lajos H., Kertész László, Kovács Gyula, 

 Kray N. János báró, Kubinyi Ferencz, Metelka Ferencz, Petényi Sala- 

 mon J., PtOKosz István, Svoy Miklós, Sulyok Ignácz és Vidra Ferdinánd, 

 valamint Frivaldszky János, ki részint gyűjtés, részint pedig szerzés által 

 7290 példánynyal gyarapitá a gyűjteményt. Nagy lendületet nyert azonkívül 

 az osztály Miketz András és Frivaldszky Imre gyűjteményeinek megvétele 

 által; az első hatezer csiga-kagylót, az utóbbi pedig 62,143 különböző 

 rovar-példányt és 16 ezer szárazföldi és édesvízi csiga-kagylót tartalmazván. 

 Azonkívül vétel útján szereztetett 2055 példány, melyekre összesen körül- 

 belül 8706 frt lett fordítva. Csereben begyült 1062 darab. Összesen ez idő 

 alatt gyarapodott az osztály mintegy 150,000 példánynyal. 



Az ily módon nagy mérvben megszaporodott állattári gyűjtemények 

 kezelését és feldolgozását e korszakban az 1855-ik év végéig két őr végezte; 

 ettől fogva azonban 1866-ig csak egy, kinek egyszersmind amaz időközben 

 három évig az ásványtári őrt is helyettesítenie kellett; 1866. évvégén 

 neveztetett ki egy őrseged is, azonban a természetiek osztálya mindkét 

 őrének közös segítségére. Volt továbbá egy írnok is alkalmazva, de csak 

 pár órai működésre, mert a többi hivatalos időt az igazgatósági irodában 

 kellett töltenie. Szolga csak egy volt az egész természetosztályban, ki egy- 

 szersmind a pra-paratori teendőket is végezte. 1855-ben alkalmaztatott 

 ugyan az ásványtári osztályban egy kisegítő szolga ; de ennek daczára, a 

 praeparatori szolgának ez utóbbi osztályban is kellett a szükségeseket 

 végeznie; mígnem ez 1860-ban véglegesen ez osztály prípparatorává lett 

 kinevezve. 1863-ban végre kapott az osztály egy rendes és 1866-tól kezdve 

 egy kisegítő szolgát. 



Ily csekély személyzet mellett az őr munkássága rendkívűH módon 

 igénybe volt véve nemcsak a hozzá illő hivatalos teendők teljesítése által, 

 hanem azáltal is, hogy az oly nagy mérvben megszaporodott gyűjteménye- 



