11 



vén, amas úton szintén nagy számmal l^egyült tárgyakkal és a már meglevő 

 gytíj töményekkel egyesíttettek ; az ekként összesített gyűjtemények közül 

 az emlősök, madarak, halak, hüllők és kétéltűek gyűjteménye rendszeresen 

 fölállíttatott, hogy azok a nagyközönség által is szemlélhetök legyenek. 

 A madártojás-gyűjtemény s a tárgyak öt teremben fölállíttattak s újra 

 rendeztettek, a koronkint szerzett vagy beküldött állatok illető helyeikre 

 osztattak s ezekről rendszeres névjegyzékek vezettettek, a jegyzőkönyvekkel 

 és névjegyzékekkel megfelelő számokkak elláttattak, legnagyobb részben 

 tudományosan meghatároztattak s ezek közül a halak már végleges nyom- 

 tatott feliratokat is nyertek. A praeparator által több mint 5000 darab 

 különféle állat tömetett ki; s minthogy Xantus útján a tárgyak oly töme- 

 gesen érkeztek, hogy a múzeumi príeparator egymaga azok felállítását el 

 nem végezhette, a nagyobb és romlásnak alávetett tárgyak megóvása tekin- 

 tetéből szükséges volt még egy idegen kitömő által is töl)b tárgyat kitömetni, 

 kinek e munkálatokért két év alatt 1600 frt fizettetett ki. 



A nagyszámú gerincztelen állatok rendbeszedettetésök után szintén 

 kétfelé választattak, olyanokra ugyanis, melyek a gyűjteménybe helye- 

 zendők s olyanokra, melyek, mint fölösJegesek, cserére használtatnak. Az 

 elsők legnagyobb részéről, valamint a vétel, csere, gyűjtés és ajándék útján 

 bejöttekről több ezerre menő szerzeményi szám íratott s többnyire minden 

 egyes tételnek megfelelő névjegyzék készíttetett. A rovartannal foglalkozó 

 tisztviselők hozzáfogtak a rovarok tudományos meghatározásához, melynél 

 nemcsak az igen nagy számmal ])efolyt új szerzeményeket kellett meghatá- 

 rozniok, hanem a már regeb])en meghatározva volt gyííjteményeket is, az 

 újabl) idől)en megjelent s egyes családokról szóló monograjjhiák atán, a 

 tudomány mai állásának megfelelőleg részben átdolgozniok ; a mely igen 

 nehéz és fáradságos munka nemcsak e szak világirodalmának teljes isme- 

 retét és kellő szakképzettséget tételez föl, hanem ezek mellett még roppant 

 sok időt igényel és igényelni fog még ezentúl is, mert az ily nagy terjedelmű 

 szak gyorsabli feldolgozása csak akkor érettetnék el, ha az egyes rendek 

 feldolgozásához megkívántató erő azzal arányban állana s a tudomány jelen 

 fejlettsége mellett csak akkor volna lehetséges sikeresebb előmenetelt fel- 

 mutatni, ha valamely egyén munkássága csak kisebb körre szorítkozhatnék. 

 A meghatározásoknál eleintén nagy nehézségeket támasztott ama körül- 

 mény is, hogy a nélkülözhetlen szakirodalom könytárunkban csak gyéren 

 volt kézviselve s hogy a meglevő gyűjtemények még nagyon hiányosak s 

 az összehasonlító anyag azokban aránylag még mindig igen csekély. Mind 

 ezek daczára azonban nemcsak ezerekre menő fajok határoztattak meg, 

 hanem egyes rovarrendek rendszeres fölállítása is már foganatba vétetett 

 és pedig úgy, hogy kétféle gyűjtemény állíttatik fel : egy, mely a magyar 

 faunát mennél tökéletesebben képviselje, s egy másik általános, mely a 

 megszerzett tengertúli és európai fajokat, köztük illető helyeiken a honiakat 



