19 



szerű volna egy külön csoportot alkotni. Én monograplnámba felvettem 

 mindazon alakokat, melyek ez ideig az Anguillulida fogalom alá tartoztak. 



De magok a valódi szabadon élők sem csoportositliatók egy családba, 

 hanem azok számára több család állítandó fel. Ilynemű beosztás azonban 

 nem vala keresztülvihető az egyes alakok tökélytelen ismerete miatt. 



A „Rokonsági viszony" czimü fejezetben megkisérlek ily beosztást, de 

 ennek helyességét csakis szakemberek véleménye fogja idővel eldönthetni. 



A Nematodák közöl a parasiták nem tartozván a természeti szépsé- 

 gek sorába, a jelen korig csekély irodalmi mmikásságra adtak okot; az 

 Anguiliulidák azonban a legszebb górcsői tárgyak sorába tartozván, igen 

 nagy kedvvel tanulmányoztattak régibb búvárok által is. Nagy számuk 

 csak újabb időben tűnt fel Bastian vizsgálatai óta, ki azokat elterjedésük 

 és számuk tekintetében a Diatomaceákkal hasonlította össze. Ezen össze- 

 hasonlítás véleményem szerint kissé merész, de megengedhető, ha tekin- 

 tetbe veszszük, hogy e csoport egyénei csak az újabb időben lettek a vizs- 

 gálódásra méltatva, hogy kicsinységök s elrejtett tartózkodásuk által a 

 szemlélők figyelmét magukra nem vonják. Ne csodálkozzunk tehát azon, 

 ha az AnguilJulidákról szóló irodalmat különösen az ezeket tárgyaló na- 

 gyobb müveket, aránylag igen szegénynek találjuk, de előre látható, hogy 

 boncztani és fejlődéstani vizsgálódásokra alkalmas voltuknál fogva sok 

 széj) és érdekes értekezlet és munkára fogják az anyagot szolgáltatni. 



Az ókor helminthologusai egyáltalában nem ismerték a szabadon élő 

 fonálférgeket, legalább Aristoteles S Celsus^, Hippocrates^ s más jeles 

 búvárok müveiben azokról említés sem tétetik. 



A XVII. század második feléig semminemíí ismereteink sem voltak 

 e csoportot illetőleg. Ekkor, a microscop használata által egy új zoológiai 

 korszak fejlődött, mely az Anguillulidákra vonatkozó irodalom első csiráját 

 is magával hozta. E korszak búvárai csakis azon fajokat ismerték, melyek 

 nagy számuk s óriási elterjedésük által tűnnek ki. Ilyen volt első sorban 

 az Anguillula aceti, e csoport első képviselője, melyet Borellus 1656-ban 

 ismertetett először. Régibb búvárok egész sora közlött egyes érdekes ada- 

 tot e fajról ; nevezetesen : Power, Hook, Joblot, Loewenhook, Backer, 

 Ledermüller stben.* Kevéssel ezután ennek egy rokoniajára az A. gluti- 

 nisre akadtak, melyről a régibb búvároknak szintén egész sora értekezett.^ 

 Needham 1 743-ban a Tylenchus tritici biológiai viszonyait illetőleg közölt 

 egyes érdekes adatokat. Ugyanezen tárgy szolgált Roffredi, Spallanzani, 

 ScHRANCK, Eozier S több régibb búvár értekezéseinek alapul. ^ 



A XVIII. században a boncztani és górcsői vizsgálódások helyett a 



' Hist. auim. * 1. Rendszertani rész pag. 99. 



■* De medicina. ^ 1. Rendsz, r. pag. 99. 



^ Aphorism. ^ 1. Rendsz. r. pag. 104. 



2* 



