26 



vak, mert erre alapíttatott a nemi különbség. Bütschli is nagy fontosságot 

 tulajdonít nekik, habár ezen kis állatoknál a legnagyobb nehézséggel jár 

 azoknak számát, elhelyezését és alakját meghatároznunk. Én már ezen 

 oknál fogva is kevesebb súlyt fektetek reájuk. A fark papillák rendesen 

 párosan fordulnak elö és pediglen a median vonalok jobb és baloldalán 

 majd közelebb majd pediglen távolabb egymástól. A papillákat rendesen 

 hátulról mellfelé szokás számozni; egygyel tehát a fark csúcsához leg- 

 közelebb álló papilla, kettővel a következő, s így tovább, jelöltetik. (VI. 

 T. 24. n.) 



^) Nyaki-pajnUák. (Seitenkreischen ; lateral circular markings Bast; 

 oldali körök.) Ezen képletek a test legmellső részében a száj körül, mint 

 kerek vagy ovális rajzok találhatók. (I. T. 1. a, II. T. 8 a.) Gyakran e körök 

 helyett csupán egy pödörded vonal vehető ki, melynek menetei a köztaka- 

 róba mintegy beágyazva látszanak lenni. E körök mint nyílások tűnnek 

 elő, melyeknek erősen chitinisált szélei egy világos udvart fognak be, mely- 

 nek közepén egy sötét folt foglal helyet. (VI. T. 24 ábr. m. 1.) Ezen körök 

 azonban nem egyebek, mint tányéridomú bemélyedések s az ezek alapján 

 levő sötét folt nem egyéb mint egy papilla. E szerv valószínűleg megfelel 

 a belférgek nyakipapilláinak és ennélfogva azt hiszem czélszerűbb az « oldali 

 körök» elnevezése helyett a « nyakipapilla » kifejezést használni. 



Bütschli és Marion egyidőben azt hitték, hogy e körök a hallási készü- 

 léknek felelnének meg, miután még egy idegszál belépését is constatálhat- 

 ták, de később különösen Bütschli e tévedését helyreigazította. A nyakipa- 

 pillákba idegszálat haladni én még nem láttam, egyáltalában kérdéses, hogy 

 annak jelenléte bizonyos-e. 



d. A testnek papillái. (Körper Papillen.) A test egész felületén előfor- 

 duló igen apró papillák, melyek különösen a Dorylaimus nemben vannak 

 jól kifejlődve. (VI. T. 26 a. és d.) Bastian e pajDÍllákat mint pórusokat írja 

 le, melyek szerinte öszhangzásban volnának az egyes fajok kiszáradási 

 képességével. Bastian ezen nézetét megerősítette különösen ama körül- 

 mény is, hogy ezen papillák épen azon nemek fajainál hiányzanak, melyek 

 az említett tulajdonnal bírnak. (Tylenehus, Plectus, Cephalobus Aphelen- 

 chus et Rhabditis). Én ezen papilláknak hiányát a Dorylaimus nemet 

 kivéve valamennyi általam vizsgált nemre terjesztem ki. Azt, hogy ezen 

 l^apillák a fajok életszívóságával összefüggésben volnának, kereken tagadom. 



3. Szívókák. Bastian a hasi papillákat mint szívókákat fogta fel, de 

 jelenlegi ismereteink határozottan a papillák mellett szólanak. A szívókák 

 közül egyedül a fark végén található farkszívóka fordul elő (I. T. 3 b. d. 

 4 b.), mely csupán a szabadon élők sajátja és melynek segélyével szilár- 

 dabb tárgyakra tapadhatnak védvén magukat a folyók és vizek árja ellen. 

 A szívókák valószínűleg üres hengerkék, melyek a fark végén levő köztakar 

 betüremlése által keletkeztek. 



