as 



Az Anqiiillulidák izomzata hasonló szerkezetet mutat, csakhogy az 

 izomsejtek pontos szerkezetéről csak megközelítőleg szólhatunk. A Dory- 

 laimus fajoknál, a hol az izomzat igen jól ki szokott fejlődve lenni a sejtek- 

 nek izomállománya ép oly széles mint a magok hiányában szenvedő bélállo- 

 mány. E nem fajain kívül ez ideig még más fajok izomsejtjei nem vizsgál- 

 tattak, mi azoknak alig kivehető kicsinységében rejlik. 



Az izomsejtek elhelyezése tekintetében a legtöbb Anguillulida a Poly- 

 miarii-csoportba tartozik. Az izomzatnak e neme különösen jól van a Dip- 

 logaster-nem egyes fajainál kifejlődve, hol az izomsejtek mint apró koczkák 

 tűnnek fel. (VI. T. 24. h.) 



A Meromyarii csoportba csupán egyes Tylenchusok, a Holomyarii 

 csoportba pediglen csak egyes Ehabditisek tartoznak. Bütschli a Diplogas- 

 ter riválist Meromyariusnak tartja. Vizsgálódásaim alatt azonban erről 

 nem győződtem meg, mivel én mindig sok egymás mellett és mögött fekvő 

 sejtet észleltem. Nem hiszem továbbá azt sem, hogy vizsgálódásom téves 

 lenne, mivel ezen koczkás elhelyezés csakis az izomzat által idézhető elő. 



Az izomsejtek elhelyezése, s azok sajátszerű szerkezete az oka annak, 

 hogy az átlátszó köztakaró néha hossz-csíkolatokat mutat. E tüneményt a 

 hosszú orsóidomú sejteknek szemcsés belállománya idézi elő, a melyek 

 hosszú szemcsedús csíkok alakjában láthatók kisebb nagyítások mellett. 



Ezen általános izomtömlőn kívül még egyes különvált izmok is talál- 

 hatók, melyek egyes szervek, vagy szervrészek mozgatására szolgálnak. 

 Ilyenek pl. a szájtövist kitoló és bevonó izmok ; a végbélnyílást tágító 

 izmok ; a vagina és anyaméhnek hosszanti vagy körizmai stb. 



Vájjon a nevezett izmok, melyek csak mint igen homályos, finom 

 vonalkák tűnnek fel az izomzatnak valóban megfelelnek, azt nem annyira 

 szerkezetük, mint functiójoknál fogva dönthetjük el. 



Végül, még meg akarom említeni, hogy az Anguillulidák nagy részé- 

 nél az izomzat még nem is lett megvizsgálva s ennek következtében Schnei- 

 der beosztása e csoportra nem alkalmazható. 



C) Kiválasztó szervek. 



A Nematodáknál már régibb idő óta ismeretesek bizonyos, a test 

 hossztengelyével párhuzamosan lefutó edények, melyeknek jelentőségéről 

 és czéljáról azonban biztos tudomásunk még mai napig sincs. Ezen edé- 

 nyek az Anguilhüidáknál is fellelhetők, és pedig egy-egy minden oldaH vo- 

 nalban. A két oldaH edény az oesophagus bulbusa előtt egy közös kivezető 

 csőbe egyesül, mely azután az œsophagus hátsó felében szokott egy nyí- 

 lással (Pórus excretorius) közlekedni a külvilággal. (III. T. 12. a. ábra.) 

 A kivezető cső lefutása egyes nemekre nézve igen jellegzö lehet. A Plectus 

 nem alakjainál például egy vagy ket csavarodással bír. (II. T. 8. c. ábra.) 



