30 



A pete, mint már említettük, többé-kevésbbé ellipsoid, úgy hogy első 

 pillanatra a petének mindkét sarka egyenértékűnek látszik. De pontosabb 

 mérések kiderítik, hogy az egyik a tuba felé néző része valamivel hegyesebb 

 mint a másik. A pete sarkainak eme különnemtisége az első két barázdáló- 

 dási golyó képzésénél is érvényre lép, a mennyiben a hegyesebb pólusnak 

 megfelelő protoplasma-portio nagyobb mint a másiké. (IV. T. 18. 9.). 



De ezen nagyobb félben gyorsabban is folyik le a barázdálódási folya- 

 mat s ezen fél sejtjeiből képződik a féreg mellső része. Nevezetes még az 

 is, hogy épen ezen hegyesebb pólus körül történik leggyakrabban a meg- 

 termékenyítés, mivel a peték többnyire hegyesebb végökkel néznek az 

 uterus felé ; az ondó tehát legelőször e véggel jő érintkezésbe. Altalános 

 törvény ez mindazoknál , melyeknél a megtermékenyítés a tubában 

 történik. 



Kérdés, hogy az első barázdálódási golyó képzése után mily viszonyok 

 lépnek fel a petében. Az eddigi búvároktól eltérőleg legelőször Bütschli 

 álütá azt, hogy az első barázdálódási go]3'óban, a vagina felé néző póluson, 

 egy új mag keletkezik, s nemsokára ezután ettől kis távolságban egy máso- 

 dik, mely szerinte valószínűleg az élőbbemnek sarja. 



Auerbach szerint a pete két különböző sarkán lépnek fel a magvak, 

 melyek eleinte nyúlványokat is képesek bocsájtani. 



x\z általam vizsgált faj petéjében szinten két mag lép fel s nevezetes, 

 hogy nem mindig egy és ugyanazon helyen. Egyes petéknél a sarkokon 

 .láttam egy-egy magot (IV. T. 18. c), másoknál pedig olykép elhelyezve, 

 hogy az egyik mag a póluson, ?^ másik pedig mintegy a pete közepén volt 

 látható (T. IV. 18./.). Vájjon ezen utóbbi esetben a központban felléi)ö 

 mag helye eredetileg ott van-e, azt biztossággal nem akarom állítani. 

 Annyi bizonyos, hogy vándorlás útján oda nem jutott, mert feltűnése után 

 rögtön észleltem. Ez utóbbit onnan következtetem, mivel a másik mag fel- 

 tűnését láttam, már pedig a két mag vagy egyidejűleg vagy pedig igen 

 csekély időkülömbség után lép fel. Bütschli maga is említi, hogy a magvak 

 fellépése az egyes fajok petéinél különböző; pl. Cephalobus rigidusnál a két 

 sarkon lépnek fel, míg pl. a Rhabditis genus fajainál a magvak föllépő 

 helyei, az általam utóbb említettekével azonosak. A Diplogaster alakoknál 

 a magok a pete két sarkán lépnek fel. 



Kérdés továbbá az, hogy mikép keletkeznek az új magvak ? 



Bütschli szerint az új mag a régi mag állományából képződnék, 

 mely vagy összekeveredett a protoplasma környi részével, vagy pedig eliben 

 egy külön réteget képezett. BüTSCHLi-nek részben igazat kell adnunk, még 

 pedig azért, mivel a magvak képződése után a*" protoplasma környi rétege 

 egészen eltűnik. 



Brandt a magvak fellépését igen egyszerűen s vizsgálódásaimmal 

 leginkább megegyező módon adja elő. Szerinte a magvak nem mint világos 



