C) Az egyes szervek fejlődése. 



Az egyes szervek fejlődése körül ez ideig még kevés vizsgálat tétetett 

 e csoportnál. Igen valószínű azonban, liogy a szervek a Nematódáknál 

 általában uralkodó törvények szerint fejlödnek. Az Anguillnla aceti fajon 

 tett eddigi vizsgálataim n szervek fejlődésére vonatkozólag a kővetkező 

 eredményezték : 



A testűr képzése után a száj és alfél az ectoderma rétegnek betürem- 

 lése által keletkezik és ezzel kapcsolatban a tapes ő legelső nyoma egy a 

 test közepén végig futó bullámzatos fekete vonal alakjában, mely mind 

 inkább részekre kezd szétkülönülni. Legelőször a bulbus, később maga a 

 bárzsing és legvégül a belek látszanak természetes alakjukat fölvenni. Leg- 

 végül fejlődnek az ivarszervek. 



A szájürben található apróbb fogak nem egyebek, mint a szájűrt 

 kibélelő cuticula localis megvastagodásai. Fiatal Diplogaster fajok a foga- 

 kat még nélkülözik, de korosabbaknál azok már .mint barnás pontok ész- 

 lelhetők. 



A száj szurony fejlődését én a Dorylaimus stagnalis nevű fajon 

 észleltem. 



Ha e szuronyt nagyobb nagyítások mellett észleljük, akkor azon gyű- 

 rűszerű megvastagodásokra akadunk. Ezen megvastagodások világot vetnek 

 a szurony fejlődésére. Az igen fiatal Dorylaimus fajok szuronya igen egy- 

 szerű és minden vastagodást nélkülöz. 



A kor előbbrehaladtával egy, két, sőt három ilynemű megvastago- 

 dással ellátott szuronyra akadunk (VII. T. :36. ábra), az egyes fajok szerint. 

 A gyűrűk száma az állat korától, ez pedig a vedlések számától függ. Ved- 

 lések alkalmával nemcsak a külső cuticula, hanem a szájüreg belső fala is 

 leesik, s egy új szájszurony keletkezik, mely a régire süvegmódjára borúi. 

 Innen erednek az említett vastagodások is, a melyekből a vedlések számára 

 lehet következtetni, tudván, hogy a tövis minden vedlés alkalmával meg- 

 újul. En a töviseknek minden stádiumát észleltem s valóban csodálkoztam 

 azon, hogy a már nagyságuk által is feltűnő idősebb fajok több ily vasta- 

 godást mutatnak, mint a fiatalok. Ez vezetett engem arra, hogy a tövisek 

 eme szerkezetét a vedlések számával összefüggésbe hozzam. Kitudtam azt, 

 hogy a Dorylaimus fajok három vedlésen mennek keresztül, és csakis a 

 második után lesznek ivarérettekké. 



Nevezetes a Dorylaimus fajoknál továbbá az is, hogy az œsophagust 

 — ep úgy mint több nemnél — egy sejtes hüvely veszi körűi. Én már 

 többször felvetettem magamban ama kérdést, vájjon honnét vétetik a szu- 

 rony felépítésére szükségelt chitin anyag? Vizsgálódásaim alatt, azt hiszem, 

 meggyőződtem arról, hogy e sejtes hüvely szolgáltatja az anyagot hozzá, 

 mivel onnét gyakran apró csövecskéket láttam a szájűrhöz futni. 



