47 



bélc3Övében élvén, erÖs liasmenéselmek okozói. E fajok a bélcsÖben sza- 

 porodnak, tehát azt állandó tartózkodási helj'ül választják. 



Az Anguillulidák tartózkodási helyük szerint 4 csoportra oszthatók. 



1. Tiszta, minden rothadástól ment anyagban szabadon élö külön- 

 ivarú és csekély átalakulással fejlődő alakok. 



2. Eothadó anyagokkal telt vízben és földben, szabadon élő, külön- 

 ivarú vagy hermaphrodit alakok, melyeknek ilynemű anyagokban való 

 tartózkodásuk a tökéletes kifejlődésre okvetlenül szükséges. 



3. Heterogonius alakok, melyeknek egyik ivadéka szabadon él és ott 

 szaporodik, míg a másik, mint parasita, valamely állat belsejében tartóz- 

 kodik és szaporodik. 



4. Tisztán mint parasiták más állatok l">elcsövében élő alakok, me- 

 lyek ugyanott szaporodnak és fejlődnek. 



Az első csoportba az Anguillulidák legnagyobb, a két utolsóba pe- 

 diglen legkisebb része tartozik. E csoportosítás azonban a rendszeresítés- 

 nél keresztül nem vihető, mivel a legrokonabb alakok választatnának el 

 egymástól. 



A tartózkodási hely szerint már a második csoport rokonszenvezik 

 a parasit férgek egyeseivel, pl. az Oxyuris vermi cularissal, mely mint 

 tudjuk, csakis a végbélben található bélsárban él, szaporodik és fejlődik. 

 A harmadik csoport még szorosabban vonja e csoportot a parasitákhoz, 

 míg végül a negyedik máris azokhoz sorolható. 



Az Anguillulidák többnyire igen apró állatok ; hosszuk általában 

 0-4 — 2 '»'/„i között váltakozik, de egyes Dorylaimus és Plectus fajok olykor 

 6 — 14 ■"^j hosszaságot is elérnek. 



Egy részök, különösen a tengeri alakok, farkszívókájuk segélyével 

 tárgj'akhoz, többnyire növényekhez tapadnak, s folyton kigyószerű mozgá- 

 sokat végeznek. Úszásuk a testnek gyors, kigyószerüen történő összeliúzó- 

 dása által vitetik végbe. A mozgás erélye az egyes nemek szerint igen kü- 

 lömböző. 



A Dorylaimus és Tyleuchus fajok mozgásaikban igen tunyák, az An- 

 guillula fajok már gyorsabban mozognak ; a Tachyhodytes fajokra már 

 óriási gyorsan történő mozgásuk által lehet következtetni. A Diplogaster 

 nem alakjai mozgásuk közben többször rögtön megállanak. Az Anguillula 

 aceti a fedőlemez alatt átlag 1 ";4i utat képes megtenni 1 másodpercz alatt. 

 Ha üvegben tartjuk azokat, akkor mindig az eczetnek felületén az edény 

 fala körűi mozognak, a hol szép fehér hullámokat vetnek. Az eczetnek kö- 

 zepi részében ritkábban mozognak egyenkint, hanem többen gomolyokat 

 képezve. Gyakran láthatunk ily gomolyokat a felületről a fenékre le- 

 szállani. 



Tápanyaguk többnyire növényi részekből és rothadásnak induló szer- 

 ves anyagokból áll. 



