52 



élösdiekre, melyek, Bastian szerint, egészen különállók s átmeneti alakok 

 által összefüggésben egymással nincsenek. Müvében minden áron iparkodik 

 ezen szétkülönülést érvekkel bizonyítani és feltevesében rendíthetetlen marad, 

 daczára annak, hogy Dujardin már több oly fajt ismertetett, melyek parasit 

 életmódjok daczára a szabadon élö fajokkal boncztanilag megegyeznek. 

 Bastian szerint ily fajok véletlenül jutnak be valamely alsóbbrendű állat 

 belsejébe, hol szívós életerejöknél fogva bizonyos ideig megélhetnek. Hité- 

 ben különösen Davain ^ kísérletei erősítették meg, a melyek szerint az 

 Anguillida tritici fajok békák vagy halak bélcsatornáján keresztül juthatnak 

 életerejök föntartása mellett. A szabadon élők finomabb köztakaróval van- 

 nak ellátva, mondja Bastian, csekély számú, de nagy petéket raknak, nagy 

 részök farkszívókával van ellátva s egyesek széniekkel is bírnak : tehát oly 

 tulajdonokkal vannak felruházva, a melyeket a párásítóknál hasztalan 

 keresünk. Midőn Bastian így okoskodott és midőn e két csoportot erőszak- 

 kal el akará egymástól választani, még Schneidere és Claus ^ vizsgálatait 

 a Leptodera appendiculatáról nem ismerte. Jelenleg, midőn LEUCKAET-nak 

 egyes parasit férgek Ehabditis alakú embryoiról tett megfigyeléseinek birto- 

 kában vagyunk, midőn oly Ehabditis fajokat is ismerünk, melyek a szabad- 

 ban rothadó anyagok között ép úgy képesek élni, mint az ember bélcsator- 

 nájában, lehetetlen többé e két nagy csoportot egymástól különállóknak 

 tartanunk, hanem ellenkezőleg el kell fogadnunk, hogy a Dujardin által 

 felállított lihahditU genus képezi az összekötő hidat e két csoport között. 

 Ezekből tehát következik, hogy az Anguillulida családnak adott egyik főjel- 

 lege, hogy szabadon élő Nematodák, helyben nem hagyható. 



E nagy családnak ismert nemeit Bastian tartózkodási helyök szerint 

 2 csoportba osztotta : a) Szárazföldi és édesvíziek ; b) Tengeriek. Ezen 

 beosztás tarthatlansága mellett már Bastian idejében ama tény is kardos- 

 kodott, mely szerint több oly tengeri faj lett ismertetve, melyek száraz- 

 földi és édesvízi nemekbe tartoztak. Ilyen volt a Dorylaimus marinus és a 

 Ehabditis marina nevű fajon kívül több a Monhystera genusba, tartozó faj 

 is. Ujabban azonban oly szárazföldi fajok is találtattak, melyek csakis 

 tengeri nemekbe sorozhatok, mint a Spilaphora, Chromadora, Cyatholai- 

 iiius, S plia er ólaim m és OncJiolaimas nemek egyes fajai. 



BASTiAN-nak eme csoportosítását erőszakos voltánál fogva ép oly 

 kevéssé emelhetjük érvényre mint az előbbenit. 



Az édesvízi és szárazföldi nemeket Bastian a sima vagy a harántcsí- 

 kolt köztakaró szerint csoportosítja, azonban ép oly kevés szerencsével 

 mint az előfordulásnak különbözőségét. Mai nap több oly nem ismeretes, 



^ Eeclierches sur l'Anguillule au blé niellé. Paris 1857, 



2 Monogr. d. Nem. Berlin 1856. 



® Beobachtungen ii. die Org. u. Fortpfl. d. Lept. append. Marbiu-g. 1869. 



