68 



Ä neinelc én fajok leírása. 



I. Jól jellegzett szárazföldi és édesvízi nemek. 



1. Gen. PLECTUS Bast. 



Ezen nem Bastian által állíttatott fel, melybe ö nem kevesebb, mint 

 9 új és egy, Dujardin által leírt fajt, az Enopkis riválist sorozott. Valószínű, 

 hogy DuJARDiN-nak több a Rhabditis genusba s )rolt faja, nemkülönben a 

 már régibb időben Spallanzani által ismertetett névtelen fonalférgek — 

 melyek hosszabb kiszáradás után ismét feléledni képesek — nagy része e 

 nembe tartozik és Bastian által mint új íratott le. 



E nem Bastian által jól jellegeztetett, de fajai nem a legpontosabban 

 írattak le. Bütschli ama nézetét, hogy a fajok a csekélyebb eltérésektől 

 eltekintve mindig egy és ugyanazt tükrözik vissza, helyben kell hagynom. 

 BASTiAN-nak velox és acaminatus faja között külömbséget nem találtam, 

 miért is e két fajt, a velox fajnév fenntartása mellett, egyesítettem. Nem- 

 külömben nagy megegyezésben vannak a parvus és tenais nevű fajok, elte- 

 kintve a méretek külömbözöségétöl. Bastian fajait egyáltalában igen nehéz 

 a talált fajokkal azonosítani, mivel a fő súly, a fejserték jelenlétére yagj 

 hiányára és a méretek külömbözöségére van fektetve. A dimensiok a kor- 

 ■ és viszonyok szerint változók ugyanazon faj egyéneinél. Az aurimdatus és 

 nrhatiis nevű fajok fiatal korban sertékkel a száj körül nem bírnak. Egyes 

 fajok szájsertéi igen kicsinyek s BASTjAN-nak figyelmét kikerülték. A parvus 

 nevű faj 4 kis sertével bír a fejen, míg Bastian szerint a szája körül csu- 

 pasz. A fajok megkülömböztetésére sem a dimensiok, sem pediglen a száj- 

 vég alkata egyedül nem mérvadók, hanem igen is mindazon eltérések, melyek 

 az állát egész alkotában nyilvánulnak. Bütschli is néha azon hibában szén- i 

 ved, hogy csak egyes szervekre alapítja a faji külömbséget. A parietinus 

 nevű faj leírásánál meggyőződhetünk arról, hogy az onuitus nevíí faj, az 

 előbbinek csak fiatalabb példánya. 



E nem nagy rokonságot mutat, a Cephalohus, Anguillula és Terato- 

 cephalus nemekhez. A siniilis nevű faj az oesophagus alkatában igen rokon 

 a RJiahditis és Biplorjaster nemmel. 



E nem nagy elterjedésnek örvend ; szárazföldi és édesvízi alakjai közöl 

 eddig 1 6 faj ismeretes, melyek közöl 2 általam mint új íratik le. A már ismert 

 14 faj közöl hazánk több részében eszközölt kutatásaim alatt hetet találtam. 



Jellegei ^ a következők : 



A test mindkét vége felé vékonyodó, jobban hátrafelé mint mellfelé. 

 A kiilömhözö hosszasagú fark egy kissé hegyezett szívókában végződik. A köz- 

 takaró többé kevésbé harántcsikolt. S érték a fejen általánosan előfordulnak, 

 de hiányozhatnak is. A száj körül többnyire 3 vagy 6 ajkat találunk, melyek 



^ A dűlt betűkkel írt jellegek általánosak. 



