83 



rigida. Kétségtelen, hogy e két nem egymással oly szoros rokonságban áll, 

 hogy azok között kellő határt vonni majdnem lehetetlen, mindazonáltal 

 egyelőre mig pontosabb vizsgálatok e téren nem tétetnek, a nevezett fajokat 

 ezen genusba valóknak ismerem. Az Anguillula mucronata Grube nevű faj 

 valószínűleg e nembe sorolandó, de miután pontosan nem ismerem, sem 

 mellette, sem pediglen ellene nem nyilatkozhatom. 



Ez ideig DujARDiN, Schkeidek, Bastian, Claus, Bütschli, De Man, 

 LiNTSOV és saját kutatásaim nyomán 42 fajt ismerünk e nemből, melyek 

 közül egy a tengert lakja. A Eh. mucronata és Leuckarti nevű fajok leírását 

 nem közölhetem, mivel az azokat tárgyaló müvek kezeim közé nem kerül- 

 hettek. Hasonló oknál fogva kell az oly annyira érdekes emberi belélősdiek, 

 a Eh. intestinalis és stercoralis nevű fajok leírását mellőznöm. 



A mi e nemnek továbbra való fennállását illeti, arra nézve csak szo- 

 morűt jósolhatok. Keveréke volt és még jelenleg is az, külömböző nemekből 

 idekerült fajoknak, hová ujabban ama fajok nagy részét is szokták beosz- 

 tani, melyek számára kellő helyet a rendszerben nem találnak. Az Anguil- 

 lula nemnek méltó utódja a Ehabiditis nem. Ez előbbenibe mindazon ala- 

 kokat sorozták, melyek kicsinyek, fonálszerüek és mozgékony természetűek 

 voltak ; az utóbbiba jelenleg mindazokat, melyek akár mint parasiták, akár 

 mint rothadó anyagok között előfordulók, hasonló minőségben találtatnak. 

 Lassankint kezdik ugyan az utat e téren egyengetni s híres helmintholo- 

 giai ministerünk, Leuckart, már a Eh. nigrovenosa számára külön nemet 

 is felállított Ehabdonema név alatt. 



E genus nem csupán szabadan élő, hanem parasit alakokat is rejt magá- 

 ban, melyek boncz- és fejlődés tekintetében igen közel állanak a belélődiek 

 Oxyuris nevű genusához. Fajai az Anguillula, Cephalobus és Plectus nemek 

 hez mutatnak nagy rokonságot. Man már meg is kísérletté ezeket, «Odontos- 

 phíerida» név alatt egy családba egyesíteni. A fajok nagy része hiányosan 

 van leírva, oly annyira, hogy egyeseket újólag feltalálni igen nehéz leend. 



A fajok óriási elterjedésnek örvendenek, mit különösen kedvező fej- 

 lődési viszonyaiknak köszönhetnek. Az embryok és álczák vándorlási ösz- 

 töne, a szárazság ellen való óriási ellentállásuk, nagy elterjedési kört és 

 özámbani szerepet biztosít számukra. Eothadó anyagokkal telt földben, vagy 

 rothadásnuk kitett anyagokon majdnem mindig fellelhetők. Egyes fajai 

 azonan tiszta vizekben, növények gyökerein, nemkülönben mint parasiták 

 más állatok belsejében is tartózkodnak. 



Igen valószínű, hogy a fajok a talaj minősége szerint külömbözők. 

 E téren megkezdett vizsgálataim feltevésemet valószínűvé tették, de nem 

 bizonyossá, mivel azokat a bekövetkezett bosniai occupatio miatt jobb 

 időkre kellett elhalasztanom. Valószínű az is, hogy e nemnek minden faja 

 nálunk is előfordul, kivéve a tropicus vidékekre szorítkozó emberi belférgeket. 

 Én e nemnek ez ideig csak is négy faját ismerem, habár meg vagyok győződve 



